УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 414/599/16-к
провадження № 51-1687впс21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
обвинувачених                                          ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
(у режимі відеоконференції)
обвинуваченого                                        ОСОБА_8 , 
захисників                                                   ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
(у режимі відеоконференції)
захисника                                                   ОСОБА_11 , 
представників потерпілих                      ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні спільне клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 про направлення матеріалів кримінального провадження № 12014130550000488 з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_7 під час проведення антитерористичної операції отримав поранення в голову, є інвалідом другої групи, проживає та регулярно проходить лікування в м. Рівне, військова частина, в якій він проходив службу на момент інкримінованого правопорушення, дислокована в м. Рівне, переважна більшість основних свідків та обвинувачених, проживають на території Рівненської та Волинської областей. Також заявники вказують на те, що на захисників-адвокатів обвинуваченого ОСОБА_7 чиниться відповідний психологічний тиск і з цього приводу ухвалою Кременецького районного суду Луганської області від 06 червня 2016 року вжито заходів спрямованих на захист їх життя, здоров`я та майна від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя. Вказаний тиск здійснюється і на свідків шляхом допиту з використанням поліграфу. Крім того, заявники просять врахувати Суд велику відстань, більше 1,5 тис. км., яку необхідно долати свідкам та іншим учасникам судового процесу в суд та вартість оплати проїзду, проживання, харчування, а також те, що на території Луганської та Донецької областей у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України 26 січня 2015 року № 47-р введено надзвичайний стан, проводиться антитерористична операція, а тому є ймовірність загрози життю та здоров`ю учасників зазначеного кримінального провадження під час проведення судового розгляду. Також вказують, що низка свідків перебували в полоні, отримали поранення і в даний час їм тяжко прибути в Луганську область. 
Крім того, до Верховного Суду надійшли заперечення потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які не підтримують клопотання сторони захисту та просять відмовити у його задоволені, через те, що це питання вже неодноразово вирішувалось судом касаційної інстанції. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 і обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 , навівши відповідні пояснення, підтримали вимоги клопотання та просили направити матеріали кримінального провадження № 12014130550000488 з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області. Тоді як прокурор та представники потерпілих заперечили проти задоволення такого клопотання.
Інші учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання, однак у судове засідання не з`явились. Клопотань про відкладення зазначеного розгляду до Верховного Суду не надходило.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. 
Також до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, зокрема може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 та інші обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм злочинів на території Кремінського району Луганської області, що в межах територіальної юрисдикції Кремінського районного суду Луганської області. До того ж, обвинувачені проживають у м. Рівному та м. Хмельницькому, потерпілі проживають у місті Сватове та Сватівському районі. 
Як зазначають у спільному клопотанні обвинувачений та його захисник, свідки у кримінальному провадженні проживають на території Волинської, Рівненської, Хмельницької, Львівської, Закарпатської, а також й Луганської областей, тобто проживають у різних регіонах України.
Враховуючи місце вчинення інкримінованих злочинів, проживання учасників судового провадження та свідків в різних регіонах, проживання потерпілих в Луганській області, колегія суддів не вбачає достатніх підстав вважати, що передача кримінального провадження з Кремінського районного суду Луганської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів сприятиме забезпеченню оперативності та ефективності кримінального провадження.
Доводи клопотання про значну віддаленість суду і складнощі з прибуттям свідків колегія суддів не вважає винятковими обставинами, оскільки це питання носить організаційний характер щодо забезпечення ефективності судового провадження.
До того ж, дане питання вже було предметом розгляду у Верховному Суді, за результатом розгляду якого, ухвалою Суду від 07 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 з тих же підстав. 
Таким чином, з наданого клопотання і доданих до нього матеріалів, Верховний Суд не знаходить підстав, які були б достатніми для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що спільне клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 про направлення матеріалів кримінального провадження № 12014130550000488 з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області– задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні спільного клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , про направлення матеріалів кримінального провадження № 12014130550000488, з Кремінського районного суду Луганської області до Рівненського міського суду Рівненської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3