ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22578/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 серпня 2021 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Сорочка Є.О.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Запорізький хлібозавод № 5» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

 ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Запорізький хлібозавод № 5» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Держаної податкової служби України, в якому просило (з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.12.2020):
- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме: від 20.08.2019 №1257259/05465672 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.05.2019 №536, від 20.08.2019 №1257260/05465672 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.05.2019 №537, від 20.08.2019 №1257250/05465672 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.05.2019 №538, від 20.08.2019 №1257196/05465672 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.05.2019 №539, від 20.08.2019 №1257231/05465672 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 №541, від 20.08.2019 №1257197/05465672 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.05.2019 №542;
- зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні позивача: від 16.05.2019 №536, від 17.05.2019 №537, від 27.05.2019 №538, від 27.05.2019 №539, від 28.05.2019 №541, від 31.05.2019 №542 датами їх фактичного подання до реєстрації.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначено про безпідставність оскаржуваних рішень, оскільки ТДВ «Запорізький хлібозавод № 5» надано пояснення та документи, необхідні для підтвердження реальності здійснення операцій, за наслідками яких складено податкові накладні від 16.05.2019 №536, від 17.05.2019 №537, від 27.05.2019 №538, від 27.05.2019 №539, від 28.05.2019 №541, від 31.05.2019 №542, з урахуванням відсутності у квитанціях конкретної та чіткої підстави, за якою зупинено реєстрацію останніх.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2021 р. позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 20.08.2019 №1257259/05465672, №1257260/05465672, №1257250/05465672, №1257196/05465672, №1257231/05465672, №1257197/05465672, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від 16.05.2019 №536, від 17.05.2019 №537, від 27.05.2019 №538, від 31.05.2019 №542, від 27.05.2019 №539, від 28.05.2019 №541.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 16.05.2019 №536, від 17.05.2019 №537, від 27.05.2019 №538, від 31.05.2019 №542, від 27.05.2019 №539, від 28.05.2019 №541, складені Товариством з додатковою відповідальністю «Запорізький хлібозавод №5», датою їхнього фактичного подання.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Також, погоджуючись із рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій також просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційні скарги відповідачів до розгляду у порядку письмового провадження на 28.07.2021.
Розгляд апеляційної скарги 28.07.2021 не відбувся, справу було знято з розгляду.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,                  ТДВ «Запорізький хлібозавод № 5» (постачальник) складено на ім`я ТОВ «Портторг» та    ТОВ «Агробізнессоя» (отримувачі) наступні податкові накладні: від 16.05.2019 №536 на загальну суму 510048,00 грн., з яких 85008,00 грн. ПДВ; від 17.05.2019 №537 на загальну суму 7392,00 грн., з яких 1232,00 грн. ПДВ; від 27.05.2019 №538 на загальну суму 509863,20 грн., з яких 84977,20 грн. ПДВ; від 27.05.2019 №539 на загальну суму 26056,80 грн., з яких 4342,80 грн. ПДВ; від 28.05.2019 №541 на загальну суму 340956,00 грн., з яких 56826,00 грн. ПДВ; від 31.05.2019 №542 на загальну суму 60799,20 грн., з яких 10133,20 грн. ПДВ.
Здійснивши спробу реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТДВ «Запорізький хлібозавод № 5» отримано квитанції від 13.06.2019 та від 14.06.2019, в яких зазначено, що «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». В якості підстави для зупинення реєстрації вказано, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З огляду на викладене, ТДВ «Запорізький хлібозавод № 5» направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.08.2019 № 54 та № 55 разом з доданими до нього документами.
У свою чергу, рішеннями Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 20.08.2019 №1257259/05465672, №1257260/05465672, №1257250/05465672, №1257196/05465672, №1257231/05465672, №1257197/05465672 відмовлено у реєстрації податкових накладних від 16.05.2019 №536, від 17.05.2019 №537, від 27.05.2019 №538, від 31.05.2019 №542, від 27.05.2019 №539, від 28.05.2019 №541 у зв`язку з не наданням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, підприємство звернулось до суду за захистом своїх прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішення   комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Державної податкової служби України є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують фактичність та законність операції поставки. Вказує, що податковим органом зазначено лише, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризикованості платника податку" без наведення жодного посилання на конкретний критерій та не вказано конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем по вказаним господарським операціям до контролюючого органу надіслано пояснення та копії первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції, проте, відповідач обмежився лише загальною оцінкою наданих документів, та, як суб`єкт владних повноважень, під час розгляду справи не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 201.1  ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з нормами п. 201.4  ст. 201 ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Нормами п. п. 201.16.1 п. 201.16  ст. 201 ПК України, встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту  74.2 статті   74   цього   Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з приписами п. 74.2  ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, серед іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Так, порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації на час прийняття оскаржуваних рішень було регламентовано Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117.
Пунктом 5 Порядку № 117, визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Відповідно до положень п. п. 6, 7 Порядку № 117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна  /  розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної  /  розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з п. 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (пункт 14 Порядку № 117).
Пунктами 19-21 Порядку № 117, визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.  Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній   /   розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Під час розгляду спору по суті в суді першої інстанції було досліджено, що згідно змісту квитанцій від 13.06.2019 та від 14.06.2019, в якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних від 16.05.2019 №536, від 17.05.2019 №537, від 27.05.2019 №538, від 31.05.2019 №542, від 27.05.2019 №539, від 28.05.2019 №541 вказано, що останні відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Так, на час виникнення спірних правовідносин Критерії ризиковості були визначені листом Державної фіскальної служби України від 05.11.2018.
Проте, наведений порядок делегування Урядом повноважень для встановлення підстав для зупинення реєстрації податкових накладних ДФС України суперечив безпосередньо приписам п. 201.16 ПК України, згідно з яким реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах (не критеріях), визначених Кабінетом Міністрів України.
Також, беручи до уваги правову позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18, слідує, що наведений лист Державної фіскальної служби України за своїм значенням не є нормативно-правовим актом у розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак, такий лист не є джерелом права, що застосується судом при вирішенні судових справ, - відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і п. 13 Порядку №117, вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
Крім того, п. п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.
Тобто, виходячи з наведених положень контролюючий орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п. п. 1.6 п. 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.
Крім того, відповідачами до суду першої інстанції не було надано ані протоколів засідань Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.
При цьому, з аналізу змісту п.п. 6 і 7 Порядку №117 вбачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено у квитанції, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Тобто, контролюючим органом застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, - що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав на те, що відповідне рішення Комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, однак, за даних обставин, рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містить в собі визначення конкретного критерію ризикованості платника податку, а містить лише загальне посилання на пункт 1.6 Критеріїв, який містить декілька критеріїв, та не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.
При цьому, варто врахувати, що підприємством було подано до контролюючого органу пояснення та відповідні документи для підтвердження реальності вчинення господарської операції з контрагентами.
Комісією центрального рівня (ДПС), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на вищевказане повідомлення позивача та додані до нього документи, підтверджуючі факти, викладені у повідомленні, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які, у свою чергу, не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття, а лише містить загальну фразу про те, що підставою слугувало не надання платником податку копій документів, зокрема, первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).
Натомість, позивачем у повідомленнях були надані пояснення та копії документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.08.2019 №54 та №55 разом з доданими до нього документами
Слід зазначити, що контролюючий орган під час розгляду справи не зміг пояснити обставини, на підставі яких дійшов висновку про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення їх реєстрації. 
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Тобто, рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що в даній справі суд не має надавати оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, на підставі яких складено податкові накладні, оскільки дане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що, відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Тож, при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних, адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Відтак, у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові у справі                 № 819/330/18 від 10.04.2020.
На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, суб`єктом владних повноважень не було зазначено та вказано підприємство на те, яких саме документів (банківських) не надано (які не були прийняті до уваги, з яких підстав), а також яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати для реєстрації, зважаючи на бажання позивача надати всі необідні документи та, як наслідок, зареєструвати податкові накладні. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.
Щодо посилань апелянта ГУ ДПС у Київській області на те, що вказаний орган не є належним відповідачем у справі та не приймало оскаржуваних рішень щодо позивача та не порушувало їх права, колегія суддів зазначає, що від представника відповідача-2 до суду першої інстанції надійшло клопотання на виконання вимог суду, в якому зазначено, що за результатом розгляду отриманих документів та пояснень комісією центрального рівня (ДФС) прийняті рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2019 №1257259/05465672, №1257260/05465672, №1257250/05465672, №1257196/05465672, №1257231/05465672, №1257197/05465672. Як убачається з резолютивної частини оскаржуваного рішення, воно не містить рішення зобов`язального характеру щодо ГУ ДПС у Київській області, а також всі судові витрати покладено на ДПС України, з огляду на що, наведені обставини не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Тож, апеляційні скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення та не спростовують відсутності в оскаржуваних рішеннях про зупинення/відмову в реєстрації податкових накладних належних обставин щодо ненадання платником податків всіх необхідних документів, які необхідно для реєстрації податкових накладних. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.                    
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,
        
          П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                         О.М. Ганечко
Судді                                                                                                                        Є.О. Сорочко
                                                                                                              В.В. Кузьменко