У х в а л а   
     
13 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 161/7691/20
 
провадження № 61-10239ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. вирішуючи питання про роз`яснення судового рішення за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від  01 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від  17  травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_4 задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у користуванні тонкокаркасною спорудою (ангаром), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1905113907101, які чиняться ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , шляхом, а саме: зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передати ОСОБА_4 ключі від воріт на територію та ключі від усіх вхідних дверей (воріт) до тонкокаркасної споруди (ангару), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, що по АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 та її представникам перешкоди у вільному доступі до тонкокаркасної споруди (ангару), літера Ї1, загальною площею 482,9 кв. м, що по АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від  17  травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року змінено, виключивши з четвертого абзацу резолютивної частини рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року словосполучення «та її представникам». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У червні 2021 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка не відповідала загальним вимогам щодо форми і змісту касаційної скарги, визначеним статтею 392 ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 липня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від  17  травня 2021 року залишено без розгляду.
 
03 вересня 2021 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до Верховного Суду заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 липня 2021 року у порядку статті 271 ЦПК України, яка передана судді-доповідачу у справі.
 
В указаній заяві  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять роз`яснити їм незрозумілість ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 липня 2021 року, а саме: чому суддя Верховного Суду, як на їх думку, абсолютно безпідставно, антиконституційно, антизаконно залишив без розгляду їх касаційну скаргу; вимагають належних процесуальних роз`яснень указаної ухвали - обґрунтованих письмових відповідей на усі поставлені ними у заяві питання. 
 
Вивчивши подану заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Верховний Суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.
 
Зі змісту зазначеної статті убачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. 
 
Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 липня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від  17  травня 2021 року залишено без розгляду. Ця ухвала суду касаційної інстанції не підлягає примусовому виконанню. 
 
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і  в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.
 
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення у нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.
 
Заява  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  про роз`яснення судового рішення не містить доводів щодо його незрозумілості, зводиться до роз`яснення мотивів ухваленого рішення, що є недопустимим. 
 
Отже, обставини, за яких судове рішення підлягає роз`ясненню відсутні, тому заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 липня 2021 року не підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 12 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням відмовити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            О. М. Осіян