У Х В А Л А        
23 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 750/10242/20
провадження № 61-14753ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником Ігнатенком Віталієм Леонідовичем, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року в справі за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію,
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу 
акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк»), яка підписана представником Ігнатенком В. Л., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню, оскільки, підписана особою, яка не має права її підписувати.
Частиною першою статті 58 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Касаційну скаргу підписано головним юрисконсультом АТ «Укрсиббанк» Ігнатенком В. Л., який діє на підставі довіреності від 28 жовтня 2020 року.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 18 частини першої розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII.
02 червня 2016 року за № 1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (абзац перший 11 пункту). Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 01 січня 2020 року (абзац другий пункту 11).
Пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачене лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.
За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
Відповідно до змін, унесених до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX, розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)».
Аналіз указаної норми закону дає підстави для висновку, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 49 ЦПК України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.
Такий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 03 лютого 2020 року, справа № 160/6823/19, від 11 лютого 2020 року, справа № 260/988/19.
Ураховуючи викладене, суду касаційної інстанції не надано доказів щодо належного уповноваження Ігнатенка В. Л. на вчинення будь-яких процесуальних дій в інтересах АТ «Укрсиббанк» у розумінні статті 58 ЦПК України, відомості про його статус як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, а будь-яких належних доказів про те, що він є адвокатом, суду касаційної інстанції не надано, у зв`язку з чим пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.
Керуючись статтею 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником Ігнатенком Віталієм Леонідовичем, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2021 року повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   В. М. Коротун