Справа № 163/371/21  Провадження №33/802/554/21 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., представника митниці Каліщука Андрія Васильовича, захисника особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняка Євгена на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2021 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді провадження у справі щодо ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , керівника ТОВ "Ділігітіс Трейд" (код ЄДРПОУ 43341009), РНОКПП НОМЕР_1  за ч.1 ст. 483 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. 
Вилучений за цим протоколом товар "ножі та пристосування для їх заточування" загальною вагою кг брутто 550,5 кг брутто, що зберігається Волинською митницею Держмитслужби, за постановою вирішено повернути ТОВ "Ділігітіс Трейд" для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством. Товарно-супровідні документи, що зберігаються в матеріалах справи - повернути ТОВ "Ділігітіс Трейд".
Головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Волинської митниці Держмитслужби Данищенком С.І. складено протокол про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України за те, що він як керівник ТОВ "Ділігітіс Трейд" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.
Так, 12 листопада 2020 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби на в`їзд в Україну з Республіки Польща з консолідованим вантажем прибув вантажний транспортний засіб з номерними знаками НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .
Водій транспортного засобу, серед іншого, до митного контролю подав CMR № 467738, інвойс № WBC4343. 
Згідно з цими товарно-супровідними документами в адресу ТОВ "Ділігітіс Трейд" (місто Харків) перевозився вантаж "ножі та пристосування для їх заточування" загальною вагою 550,5 кг брутто та вартістю 3 020,64 доларів США. Відповідно до інвойсу № WBC4343 продавцем товару є чеська компанія "Fincraft Capital s.r.o.", відправником – польська компанія "PPHU Kolba Lukasz Matuszczak".
Під час проведення митного контролю від компанії "PPHU Kolba Lukasz Matuszczak" отримано товарно-супровідні документи – інвойси №№ 1452/MG/2020, 1453/MG/2020 та пакувальні листи до них. Згідно з цими документами відправником товару є та ж польська компанія , одержувачем ТОВ "Атлант" (місто Харків), а загальна вартість товару становить 11 871,78 євро або 750 211,18 гривні.
Під час здійснення митного контролю встановлено, що загальна кількість товару відповідає поданим до митного контролю документам, однак існують розбіжності кількості товару по артикулах товару. При цьому за кількістю та артикулами переміщуваних в транспортному засобі товар повністю відповідає інвойсам №№ 1452/MG/2020, 1453/MG/2020.
З огляду на такі обставини дії ОСОБА_1 як керівника ТОВ "Ділігітіс Трейд" кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як спрямовані на переміщення вантаж "ножі та пристосування для їх заточування" загальною вагою 550,5 кг брутто та вартістю 750 211,18 гривні з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містили неправдиві відомості про відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні визначення його митної вартості.
Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2021 року провадження у даній справі закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Суддя суду першої інстанції свої висновки мотивував тим, що митним органом не доведено факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яке тому ставиться в провину згідно протоколу про порушення митних правил, оскільки за змістом цього протоколу загальна вага товару відповідає заявленому, а одиницею виміру такого товару згідно УКТ ЗЕД є кілограм, а питання товару має вирішуватись під час митного оформлення товару в митниці призначення. Доказів на вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон з приховуванням від митного контролю митним органом не зібрано і не надано до матеріалів судової справи. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняк Євген в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи суддя, в порушення вимог ст.280 КУпАП, не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. В діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки він як керівник ТОВ «ДІЛІГІТІС ТРЕЙД» через водія ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар «ножі та пристосування для їх заточування» загальною вагою брутто 550, 50 кг, загальною вартістю 750 211, 18 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення даного товару документів, а саме CMR № 467738, інвойс № WBC4343, які містили неправдиві відомості про відправника та одержувача товару, їх найменування та маркування, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України. 
Винуватість  ОСОБА_1 в порушенні митних правил повністю доведена матеріалами справи, а висновки суду про відсутність у його діях ознак складу правопорушення є необґрунтованими та помилковими, вважає, що суд невірно оцінив зібрані у справі докази.
Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану та притягнути  ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України з призначенням стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.
В запереченні на апеляційну скаргу митниці адвокат Кривошей А.М. повністю заперечує її доводи, просить їх відхилити як такі, що побудовані на припущеннях. Посилається на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції. 
В обґрунтування власних доводів звертає увагу суду, що попередня митна декларація типу ІМ40ЕЕ№UA807170/2020/060869, подана ТОВ «ДІЛІГІТІС ТРЕЙД» є виключно попереднім повідомленням про намір ввезти товари та документом контролю доставки, передує митному оформленню товарів, оскільки процедура декларування не завершена, та містить лише відомості, достатні для ввезення товарів на митну території України. Завершення декларування є прерогативою митниці призначення, котрою в даному випадку є Слобожанська митниця держмитслужби, а не Волинська митниця держмитслужби. 
Таким чином, на переконання сторони захисту, зважаючи на те, що остаточне подання комерційних документів відбувається під час подання митної декларації до митниці призначення, викладені в протоколі про порушення митних правил обставини не можуть свідчити про факт декларування ОСОБА_1 товарів на Волинській митниці держмитслужби та вчинення ним як керівником ТОВ «ДІЛІГІТІС ТРЕЙД» адміністративного правопорушення, та взагалі не перебувають у зоні його відповідальності.
Захисник Кривошей А.М. просить залишити без задоволення скаргу, а постанову судді суду першої інстанції – без змін.
       Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку захисника Кривошея А.М., котрий заперечив доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
       Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримав, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях останнього ознак цього адміністративного правопорушення.
Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України у тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Крім того, за змістом ст.483 МК України, переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватися в тому числі шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані.
Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.
Стаття 257 МК України вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в процесі процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст.265 МК України наділений декларант.
Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю, особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на думку митного органу, порушення ОСОБА_1 положень митного законодавства полягало в поданні документів - CMR № 467738, інвойс № WBC4343, які містили неправдиві данні щодо товару, який переміщувався через митний кордон України, оскільки польською компанією надано інформацію та інвойси на переміщуваний товар згідно яких вартість товару відрізнялась від тієї, що вказана у поданих на митному посту «Ягодин» водієм ОСОБА_3 вищевказаних документах.
Разом з цим, поза увагою митного органу залишилися наступні обставини справи та положення законодавства, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку.
Як вбачається з матеріалів справи на переміщуваний товар ТОВ «ДІЛІГІТІС ТРЕЙД» оформлялась попередня декларація ІМ40ЕЕ№UA807170/2020/060869.
Відповідно до ст. 259 МК, попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.
Згідно з Класифікатором митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» (далі - наказ Мінфіну № 1011), митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.
Тобто, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.
В подальшому, з метою випуску вказаних товарів у вільний обіг на митну територію України до митного органу призначення у визначених ч. 13 ст. 259 МК випадках, подається додаткова декларація до попередньої митної декларації типу «ІМ 40 ДЕ», при цьому декларантом або уповноваженою ним особою перед подачею митної декларації можуть бути реалізовані права, передбачені ст. 266 МК, у тому числі і на проведення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.
Митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», це додаткова декларація до попередньої митної декларації (наказ Мінфіну №1011), яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація.
Митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» разом із митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.
Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.
Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК).
Враховуючи викладене, попередня митна декларація типу ІМ40ЕЕ№UA807170/2020/060869 використовувалась для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки під митним контролем до митниці призначення. Дана обставина не суперечить матеріалам справи. Не заперечував цих обставин і представник митниці в судовому засіданні апеляційного суду.
Слід зазначити, що для випуску товарів у вільний обіг, до митного органу призначення декларант (уповноважена особа) повинен подати додаткову митну декларацію («ІМ 40 ДЕ»), без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу. Саме на цьому етапі можливо проведення декларантом (уповноваженою особою) фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису, зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.
Таким чином, попередня митна декларація використовується як документ контролю доставки товарів, по прибуттю товару до місця призначення, декларант (уповноважена особа) подає додаткову митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і сплачуються митні платежі за ввезення товару.
Тобто, визначений законодавством статус попередньої митної декларації (тип «ЕЕ») не тотожний митній декларації, заповненій у звичайному порядку (ч. ч. 13, 14 ст. 259 МК) з достатнім обсягом відомостей для завершення митного оформлення у заявлений митний режим, а є лише повідомленням про намір ввезти товари на митну територію України.
Як вбачається з поданих до митного контролю водієм транспортного засобу ОСОБА_3 товарно-супровідних документів – CMR № 467738, інвойс № WBC4343 – товар перевозився в адресу ТОВ "Ділігітіс Трейд", його продавцем товару є чеська компанія "Fincraft Capital s.r.o.", відправником – польська компанія "PPHU Kolba Lukasz Matuszczak". 
Актом про проведення митного огляду транспортного засобу стверджено, що переміщуваний товар частково не відповідає кількісним показникам по певних артикулах, що вказані в інвойсі № WBC4343. 
На письмовий запит Волинської митниці Держмитслужби про підтвердження експорту товару відповідно до CMR № 467738 польська компанія "PPHU Kolba Lukasz Matuszczak" електронною поштою направила інвойси №№ 1452/MG/2020, 1453/MG/2020 та пакувальні листи до них, за якими продавцем товару виступає сама польська компанія, одержувачем – ТОВ "Атлант" (місто Харків), такі ж товарно-супровідні документи надані в адресу Волинської митниці польськими митними органами в порядку митної співпраці через Держмитслужбу України.
В суді суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М. в підтвердження достовірності наданих на митному посту водієм документів подав адресований суду і нотаріально посвідчений в частині підпису лист ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про те, що продавцем переміщуваного в адресу ТОВ "Ділігітіс Трейд" товару була чеська компанія "Fincraft Capital s.r.o.", а компанія "PPHU Kolba Lukasz Matuszczak" виступала його відправником з власного складу. Надані на запит митниці інвойси №№ 1452/MG/2020, 1453/MG/2020 не стосуються цього вантажного відправлення, а були комерційною пропозицією компанії "PPHU Kolba Lukasz Matuszczak " ТОВ "Атлант".
Даний факт не спростований представником митного органу під час апеляційного розгляду справи.
Як свідчать матеріали провадження, жодні заходи для перевірки існування та здійснення господарської діяльності ТОВ "Атлант" та причетності до переміщення товару митним органом не вживались.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічна позиція міститься і в рішенні Європейського Суду з прав людини «Авшар проти Туреччини», в якому Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема в рішенні «Надточій проти України» вказано, що положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що працівниками митниці передчасно та хибно зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, що правомірно встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому суд, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обґрунтовано та вмотивовано закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
       У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняка Євгена залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                П.П. Борсук