УХВАЛА

23 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/2468/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я.  

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області
на постанову  Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021
у справі № 914/2468/20
за заявою Головного управління Державної податкової служби у Львівській області
про банкрутство Державного підприємства "Виробничо-сервісний центр у Львівській області",

ВСТАНОВИВ:
17.09.2021, поштовою кореспонденцією Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №914/2468/20  в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №914/2468/20  визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі  судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 20.09.2021.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки у порушення цього пункту у ній не зазначено конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Касаційна скарга зводиться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, викладенням окремих норм матеріального права, однак її зміст не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України. 
Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи зазначене, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Оцінюючи зазначені скаржником доводи в обґрунтування пропуску ним строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 було виготовлено 20.08.2021. Двадцятиденний строк на касаційне оскарження з дати виготовлення повного тексту судового рішення суду апеляційної інстанції, спливає 09.09.2021.
Скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі № 914/2468/20 - 17.09.2021, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає про отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 30.08.2021, в підтвердження чого надає копію першої сторінки постанови апеляційного суду з проставленням штампу вхідної кореспонденції. Проте такі посилання суперечать приписам статті 288 Господарського процесуального кодексу України, оскільки учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не реєстрації на підприємстві.
Слід зауважити, що штамп вхідної кореспонденції на копії оскаржуваної постанови не є належним доказом вручення зазначеної постанови саме 30.08.2021, оскільки є внутрішніми документами скаржника. 
Такими доказами можуть бути, зокрема поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором у якому копія оскаржуваної постанови надійшла скаржникові, витяг з електронного реєстру руху поштових відправлень ПАТ "Укрпошта".
Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Заявником касаційної скарги не надано поштового конверту в якому отримано копію оскаржуваного судового рішення із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити дату отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення, відтак суд позбавлений можливості перевірити чи встановити дійсну дату отримання скаржником постанови суду апеляційної інстанції, що є предметом касаційного оскарження.
Оскільки скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ГУ ДПС у Львівській області про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №914/2468/20   задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
З огляду на викладене, касаційна скарга ГУ ДПС у Львівській області  на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №914/2468/20   підлягає залишенню без руху на підставі ч. ч. 2 та 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду: касаційної скарги у новій редакції, де виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності, а також заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суддя Верховного Суду, -           

У Х В А Л И В:
1. Визнати неповажними наведені ГУ ДПС у Львівській області підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №914/2468/20.
2. Касаційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №914/2468/20 залишити без руху.
3. Надати ГУ ДПС у Львівській області строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме - шляхом надання суду: касаційної скарги у новій редакції, де виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності, а також заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
4. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статями 292, 293 Господарського процесуального кодексу України.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                         О.В. Васьковський
Судді                                                                                                     К.М. Огороднік  
                В.Я. Погребняк