ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5336/21 Справа № 203/4193/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року по справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світлана Анатоліївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання спадщини відумерлою, -
В С Т А Н О В И Л А : 

У листопаді 2019 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання спадщини відумерлою.
Позовні вимоги Дніпровської міської ради мотивовані тим, що  ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала квартира АДРЕСА_1 (ЖБК №176 «Тракторист»). Після смерті останньої жодна особа не заявила свої права на спадщину, отже на вказану квартиру може претендувати територіальна громада. Між тим, позивачеві стало відомо про те, що 08 лютого 2019 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська право власності на спірну квартиру протиправно було передано ОСОБА_1 24 вересня 2019 року вказане рішення було скасоване, проте до такого скасування (18 квітня 2019 року) ОСОБА_1 продала спірне майно ОСОБА_2 , яка у свою чергу 04 травня 2019 року за договором купівлі-продажу продала його ОСОБА_3 . Дотепер остання залишається власницею незаконно відчуженої квартири. 
Враховуючи викладене, позивач просив визнати договори купівлі-продажу від 18 квітня 2019 року та 04 травня 2019 року недійсними, скасувати записи про державну реєстрацію прав власності за відповідачками та визнати спадщину відумерлою.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав би обрати, саме такий спосіб порушеного права як (віндикація). Крім того, суд вважав за необхідне роз`яснити позивачеві його право на звернення до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою, витребування майна з чужого незаконного володіння.
В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Дніпровська міська рада до визнання спадщини відумерлою не набула права власності на спірну квартиру, а тому не наділена правом витребування спірної нерухомості з чужого незаконного володіння як вказав суд першої інстанції. Апелянт зазначає, що обрав належний спосіб захисту свого цивільного права, оскільки за умови відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, спірне нерухоме майно повинне перейти у власність територіальної громади. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради, суд першої інстанції виходив з невірно обраного позивачем способу захисту свого порушеного права.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, так як він суперечить нормам матеріального та процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги Дніпровської міської ради, колегія суддів виходить з наступного. 
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 26 вересня 1969 року до квартири АДРЕСА_1 , що належав ЖБК №176 «Тракторист», було вселено та зареєстровано як члена кооперативу ОСОБА_4 ..
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.
Встановлено, що за життя ОСОБА_4 сплатила пайовий внесок за квартиру у повному обсязі, про що свідчать довідки ЖБК №176 «Тракторист» від 11 липня 2004 року, від 16 березня 2018 року №010/03.
08 лютого 2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №201/722/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом було ухвалене рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру, належну ОСОБА_4 (а.с. 14, а.с. 52 – 56 цивільної справи №201/722/19).
18 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за яким остання придбала спірну квартиру. 
04 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, за яким остання придбала спірну квартиру.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 було скасоване, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом – відмовлено.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в ст. 203 ЦК України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної діяльності; волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
В абзаці 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 як особа, яка не мала права на спадкування, оформив право власності на спірну квартиру, - відповідно укладений ним надалі з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу, та ОСОБА_2 з ОСОБА_3 договір купівлі продажу не відповідають вимогам ч. 1 ст. 203 ч. 1 ст. 658 ЦК України та підлягають визнанню недійсними.
Виходячи з предмета спору та встановлених колегією суддів обставин справи, визнання недійсними договорів купівлі-продажу є у конкретному спорі ефективними засобами захисту інтересів територіальної громади в особі Дніпровської міської ради.
В зв`язку із визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу недійсними, підлягають задоволенню й позовні вимоги в частині скасування записів про державну реєстрацію за відповідачами права власності в Державному реєстрі речових прав на квартиру АДРЕСА_1 .
При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання спадщини відумерлою та передачі спірної квартири у власність територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, колегія суддів виходить з наступного. 
Встановлено, що дотепер спадщину після смерті ОСОБА_4 , зважаючи на скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, ніхто не прийняв.
Згідно з ч.ч. 1 – 3, 5 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01 грудня 2004 року у справі № 18-рп/2004 визначив поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Керуючись наведеними нормами права, колегія суддів приходить до висновку, що Дніпровською міською радою належним чином обґрунтовано наявність охоронюваного законом інтересу територіальної громади м.Дніпра щодо предмета спору, а також обраний нею спосіб захисту свого цивільного права, оскільки за умови відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спірне нерухоме майно повинно перейти у власність територіальної громади.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради.
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Дніпровської міської ради підлягає стягненню судовий збір по 6403,33 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                                  П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради — задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021 року - скасувати.
Позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світлана Анатоліївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання спадщини відумерлою — задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 18 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світланою Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 388.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 04 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світланою Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 430.
Скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно — квартиру АДРЕСА_2 : 
- за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 30716006 від 12 березня 2019, внесений державним реєстратором департаменту дозвільних процедур Дніпровської міської ради Зубко В.Ю.;
- за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 31241910 від 18 квітня 2019, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світланою Анатоліївною;
- за ОСОБА_3 , номер запису про право власності 31416300 від 04 травня 2019, внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світланою Анатоліївною;
Визнати спадщину відумерлою після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з квартири АДРЕСА_2 та передати її у власність територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Дніпровської міської ради судовий збір по 6403,33 грн. з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко