ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5013/21 Справа № 216/2281/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Бондар Я.М.
суддів – Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, цивільну справу за  апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року, яке постановлено суддею Кузнецовим Р.О. у Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 лютого 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача (надалі – АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») про   визнання незаконними відключення від мережі електропостачання, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.06.2009 року відповідач без попередження, відключив її домоволодіння від електропостачання, мотивуючи це наявною заборгованістю в сумі 1284,57 грн. Судовим наказом від 24.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованість за постачання електричної енергії, за період з 08.06.2001року по 25.07.2013 року в розмірі 1284,57 грн та судовий збір на користь заявника в розмірі 121,80 грн. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014 було скасовано. На письмове звернення позивачки надано відповідь, що ухвала про скасування судового наказу не є підставою для підключення електричної енергії, оскільки скасування судового наказу не встановлює безпідставність наявної заборгованості. 
На думку позивача вказаними діями відповідач порушив права споживача, оскільки заборгованості за спожиту електроенергію в неї не було. У зв`язку з вищевказаними діями зі сторони відповідача, позивач зазнала моральної шкоди, які виразилась в емоційних та душевних стражданнях. Відключивши її від електропостачання, у час коли вона тяжко хворіла і перебувала на лікарняному, відповідач змусив позивача хвилюватися та нервувати. Позивач змушена була прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя. За таких обставин, позивач просить суд: зобов`язати відповідача виконати ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 та скасувати заборгованість; стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 10000,00 грн; зобов`язати відповідача підключити її до електропостачання.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, зобов`язання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди – задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.
У задоволенні решти вимог – відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн . 
В апеляційній скарзі відповідач АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. 
Зокрема, вказує на те, що судом не взято до уваги, що з моменту відключення позивача від енергопостачання у 2009 році, остання не була позбавлена права на судовий захист та звернення до суду з відповідним позовом, а тому урахування тривалого часу для визначення розміру моральної шкоди, є безпідставним, оскільки такий час відключення був зумовлений бездіяльністю самої позивачки.
Крім того, суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000 грн., дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача судового збору в сумі 640 грн.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, позивач є споживачем послуг АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що підтверджується договором №1052128 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 23.03.2009 року.
04.06.2009 року домоволодіння позивача, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від електропостачання, у зв`язку з наявністю заборгованості.
Судовим наказом від 24.03.2014 року за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованості за постачання електричної енергії, яка утворилась у період з 08.06.2001 року по 25.07.2013 року в розмірі 1284,57 грн. та стягнення судового збору на користь заявника в розмірі 121,80 грн. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 року вищевказаний судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014 року скасовано (а.с. 6).
21.03.2017 року позивач звернулась до Криворізького міського центру обслуговування клієнтів публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» з претензією про невиконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 року (а.с. 11), в якій просила відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, та здійснити підключення до постачання електроенергії.
Листом від 23.03.2017 року вих.. №21962/1700 ОСОБА_1 надано відповідь про те, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2014 скасовано судовий наказ № 216/1368/14-ц від 24.03.2014, але не заборгованість, яка підлягає сплаті (а.с. 13).
21 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про залишення позовних вимог в частині зобов`язання відновити електропостачання, без розгляду у зв`язку з її підключенням (а.с. 49).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів, які б підтверджували незаконність та неправомірність дій представників акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» в особі відокремленої структурної одиниці Криворізькі міські електричні мережі, стягуючи моральну шкоду в сумі 1000 грн. суд першої інстанції виходив з того, що протягом восьми років домоволодіння позивача було відключено від електропостачання, що створювало незручності для нормальної життєдіяльності позивача.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
У даному випадку, суд не може погодитись з позицією ОСОБА_1 , оскільки скасування судом судового наказу жодним чином не свідчить про відсутність заборгованості, не зобов`язує відповідача її скасувати, а вказує на наявність спору про право, у зв`язку з запереченнями боржника щодо наявності заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 77 ІІПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували незаконність та неправомірність дій представників акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» в особі відокремленої структурної одиниці Криворізькі міські електричні мережі.
Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З огляду на те, що судом першої інстанції не встановлено незаконності та неправомірності  дій акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» по відношенню до позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові покладається на позивача.
Згідно положення, закріпленого в ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду на підставі положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн., з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» задовольнити.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
Судовий збір в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень за подання Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі»  апеляційної скарги  компенсувати за рахунок держави. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 08 липня 2021 року.

Головуючий:

Судді: