ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/4061/21 пров. № А/857/10807/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;
за участю секретаря судового засідання –   Чопко Ю. Т.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  виконувача обов`язків керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю  у м. Львові, Львівської міської ради  на ухвалу Львівського   окружного адміністративного суду від 05 травня 2021  року з питань   забезпечення адміністративного позову (головуючий суддя – Костецький Н. В., м. Львів) у справі за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю  у м.Львові, Львівської міської ради до ОСОБА_1   про приведення об`єкта у відповідність до містобудівних умов та обмежень, -

                                                       ВСТАНОВИВ:

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Інспекції ДАБК у м. Львові,  Львівської міської ради  звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про  зобов`язання ОСОБА_1   привести об`єкт “Торгово-офісний центр по АДРЕСА_1 ” у відповідність до містобудівних умов та обмежень, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №917 від 07.10.2016, шляхом демонтажу 3-го поверху об`єкта будівництва з компенсацією витрат, пов`язаних із демонтажем 3-го поверху об`єкта за рахунок ОСОБА_1 .
Також, 30.04.2021 позивачем до Львівського окружного адміністративного суду подано заяву про забезпечення позову, у якій просить суд до закінчення розгляду даної справи, набрання остаточним судовим рішенням законної сили заборонити ОСОБА_1 , у тому числі через залучені підрядні організації виконувати будівельні роботи на об`єкті: “Будівництво торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 ” на рівні вище 2-го поверху, висоти будівлі 12 м, що передбачено містобудівними умовами та обмеженнями, затвердженими рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.10.2016 № 917.
Ухвалою Львівського   окружного адміністративного суду від 05 травня 2021  року в задоволенні заяви відмовлено. 
Не погодившись із постановленою ухвалою, виконувачем обов`язків керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю  у м. Львові, Львівської міської ради, подано  апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати ухвалу з питань  забезпечення адміністративного позову та прийняти постанову, якою   задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено норми   процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, яка підлягає скасуванню. Зазначено, що за результатами проведення перевірки Інспекцією ДАБК у м. Львові 27.01.2021 складено акт №74-пп, яким зафіксовано, що будівництво 3-го поверху не відповідає затвердженим містобудівним умовам та обмеженням, експертному звіту від 24.05.2017, робочій документації, розробленою ТзОВ “Соната- Проект”. Також  встановлено, що на об`єкті “Будівництво торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 ” (замовник: ОСОБА_1 ) будівельні роботи не зупинені, проводиться монтаж зовнішніх віконних конструкцій в осях “А-Е/14”. За результатами проведеної перевірки Інспекцією ДАБК стосовно замовника ( ОСОБА_1 ), генерального підрядника (ТзОВ “Престиж-Захід”) повторно складено приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт. Відтак, апелянт  вказує, що з метою недопущення вчинення будь-яких дій, спрямованих перешкоджанню виконанню судового рішення, необхідно заборонити виконувати будівельні роботи на об`єкті, що не порушуватиме принципу адекватності заходу забезпечення позову. У разі невжиття у даній справі заходів забезпечення позову це призведе не лише до значного ускладнення, але  може і призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Прокурор та представник третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю  у м. Львові, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали та просять таку задовольнити, скасувати ухвалу та прийняти рішення, яким заяву про забезпечення адміністративного позову задовольнити. 
Інші особи, у судове засідання не з`явилися, хоча  належним чином були  повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).
Отже процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.
За правилами ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Фактично метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Також вжиття заходів забезпечення гарантує виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.
Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18, від 29.01.2020 у справі №640/9167/19, та враховуються при вирішенні даної заяви.
Суд першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали виходив з тих міркувань, що  позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Колегія суддів із таким висновком не погоджується з огляду на наступне.
Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №917 від 07.10.2016 затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво гр. ОСОБА_1 торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 , затвердженими містобудівними умовами визначено поверховість об`єкта - 2 поверхи та граничну висоту будівель 12,00 м. 
Також встановлено, що за результатами проведення перевірки Інспекцією ДАБК у м. Львові 27.01.2021 складено акт №74-пп, яким зафіксовано, що будівництво 3-го поверху не відповідає затвердженим містобудівним умовам та обмеженням, експертному звіту від 24.05.2017, робочій документації, розробленою ТзОВ “Соната- Проект”. 
27.01.2021 ОСОБА_1 видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. 
08.02.2021  відповідачу винесено постанову №7-а по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП. 
З 10.03.2021 до 12.03.2021 Інспекцією ДАБК у м. Львові проведено позапланову перевірку щодо виконання приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт виданих ОСОБА_1 (замовник) та ТзОВ “Престиж-Захід” (генеральний підрядник) на об`єкті “Будівництво торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 ”. В ході перевірки встановлено, що на об`єкті “Будівництво торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 ” (замовник: ОСОБА_1 ) будівельні роботи не зупинені, проводиться монтаж зовнішніх віконних конструкцій в осях “А-Е/14”. За результатами проведеної перевірки Інспекцією ДАБК стосовно замовника ( ОСОБА_1 ), генерального підрядника (ТзОВ “Престиж-Захід”) повторно складено приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт.
Відтак, з огляду на вищевказані  обставини, колегія суддів вважає, що до моменту встановлення судом факту законності проведення будівельних робіт на об`єкті “Торгово-офісний центр по АДРЕСА_1 ”, та факту проведення цих робіт  у відповідності до містобудівних умов та обмежень, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №917 від 07.10.2016, зокрема, що стосується побудови третього поверху на об`єкті, доцільним та обґрунтованим є заборона виконувати будівельні роботи на об`єкті: “Будівництво торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 ” на рівні вище 2-го поверху, висоти будівлі 12 м, що передбачено містобудівними умовами та обмеженнями, затвердженими рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.10.2016 № 917.
Апеляційний суд наголошує, що наведені фактичні обставини  та аналіз вищезазначених норм законодавства, дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі “Дорани проти Ірландії” Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття “ефективний засіб” передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Салах Шейх проти Нідерландів”, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. 
При вирішенні справи “Каіч та інші проти Хорватії” (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
У справі “Беєлер проти Італії” Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено “справедливий баланс” між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Також, у рішенні від 09.01.2007 року у справі “Інтерсплав” проти України” Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати “справедливий баланс” між інтересами особи і суспільства.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку  про  підставність заяви про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням  норм процесуального права, а доводи  апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, повністю спростовуються, відтак ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню  в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю  у м. Львові, Львівської міської ради – задовольнити. 
Ухвалу Львівського   окружного адміністративного суду від 05 травня   2021 року з питань    забезпечення  позову в справі № 380/4061/21  – скасувати та прийняти постанову, якою заяву керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові,  Львівської міської ради – задовольнити.
Заборонити ОСОБА_1 , у тому числі через залучені підрядні організації виконувати будівельні роботи на об`єкті: “Будівництво торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 ” на рівні вище 2-го поверху, висоти будівлі 12 м, що передбачено містобудівними умовами та обмеженнями, затвердженими рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.10.2016 № 917 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 380/4061/21.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук 	
Повне судове рішення складено 01 липня 2021 року.