ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12967/20	

головуючий суддя І інстанції – Боженко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року в адміністративній справі №160/12967/20 за позовом   ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-  
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу №2333 від 15.09.2020 р. (з адміністративно-господарської діяльності) в частині, що стосується позивача про результати службового розслідування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірний наказ відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки 30.09.2020 року позивач був ознайомлений тільки з витягом з наказу від 15.09.2020 року № 2333, а не з актом службового розслідування.
Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Також, позивачем було подано клопотання про розгляд справи за участі його представника. 
Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Згідно з ч. 2   ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Таким чином, з огляду на те, що дана справа має незначну складність,  не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, обґрунтованим є розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження), а тому в задоволенні поданого позивачем клопотанняя про розгляд справи за участі його представника, слід відмовити.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 17.08.2020 року №2079, з метою встановлення причин та умов виходу з ладу двигуна В-59У №Н12АТ4880 було призначено службове розслідування. 
За результатами службового розслідування було складено акт службового розслідування, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 від 15.09.2020 року та встановлено винні особи, в тому числі було встановлено вину заступника командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3 , яким було порушено вимоги, передбачені абзацами 2, 3, 5  статті 11, 16 та 109 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацами 2, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які покладають на кожного військовослужбовця обов`язки свято  і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків. Заступник командира батальйону з озброєння в мирний і воєнний час відповідає за правильну експлуатацію, озброєння, бойової та іншої техніки, за технічну підготовку особового складу батальйону.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування Командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято наказ від 15.09.2020 року №2333 «Про результати службового розслідування по факту виходу з ладу двигуна В-59У зав. №Н12АТ4880», відповідно до якого наказано:
За порушення статей 11, 16 та 109 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України відповідно до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на заступника командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3  накласти дисциплінарне стягнення – догану.
За завдану з необережності шкоду на підставі вимог статей 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» заступника командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана ОСОБА_3 присягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 32 955 грн. 00 коп. 
За порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, відповідно до п. 5 розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деякими іншими особам, затвердженого наказом МО України №260 від 07 червня 2018 року, не виплачувати заступнику командира 2 самохідного артилерійського дивізіону з озброєння капітана. Холодняка премію за вересень 2020 року. 
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного наказу в частині, що стосується позивача, останній звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті спірного наказу діяв у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Відповідно до п. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі – Порядок № 608),  та визначено підстави і механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
Згідно п. 1 Розділу ІІ Порядку № 608, службове розслідування може призначатися у разі невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Згідно п. 3 розділу ІІІ Порядку № 608, визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Відповідно до п. 1 Розділу ІV Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності);прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.
Відповідно до п. 3 Розділу ІV Порядку № 608, встановлені права військовослужбовця стосовно якого проводиться службове розслідування, а саме: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Згідно розділу V Порядку № 608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.  Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу VІ, Порядку № 608 , за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Як свідчать встановлені обставини справи,  наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2020 року №2079 було призначено службове розслідування, з метою встановлення причин та умов виходу з ладу Двигуна В-59У №Н12АТ4880, в ході якого були встановлені винні особи, в тому числі встановлена вина позивача та складено акт службового розслідування від 15.09.2020 року. На підставі наведеного акту відповідачем було прийнято спірний наказ.
З пояснень позивача вбачається, що останній вважає прийняття наведеного наказу протиправним, з огляду на порушення відповдіачем процедури його прийняття, а саме не ознайомлення останнього з матеріалами службового розслідування (з актом службового розслідування і доданих до акту матеріалів), на підставі яких було прийнято останній.
Так, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведені доводи не можуть бути беззаперечною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки як зазначено абз. 7 п. 3 Розділу ІV Порядку, ознайомлення  з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником) є, саме правом військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, а не обов`язком осіб, які проводять службове розслідування.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду враховує, що позивач був ознайомлений з текстом спірного наказу від 15.09.2020 року № 2333 під підпис 30.09.2020 року, що підтверджується копією аркуша доведення наказу.
В свою чергу, проаналізувавши текст спірного наказу та акту службового розслідування, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що останні фактично є ідентичиними за змістом, а відтак у позивача була наявна належна та достатня можливість бути обізнаним стосовно підстав притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.
Поряд з вказаним, вина у вчиненні дисциплінарного проступку, визначеного спірним наказом, позивачем не спростовується.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Інших доказів або пояснень, які б підтверджували протиправність прийняття відповідачем спірного наказу, позивачем до суду подано не було.
Також, що стосується посилань позивача на порушення судом першої інстанції процедури розгляду справи, а саме врахування доданих до відзиву копій документів, які не засвідчені належним чином, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відзив та долучені до нього копії документів були прошиті та пронумеровані, а місце прошивки скріплено печаткою та позначкою «прошито та пронумеровано» з зазначенням «копія вірна», та підписом т.в.о. начальника штаа в/чА3283 майором Канівець.
Поряд з вказаним, доказів або пояснень, які б спростовували зміст поданих відповідачем копій документів, позивачем подано не було.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необгрунтованості заявлених позивачем позовних вимог та відстуності підстав для їх задоволення.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року в адміністративній справі №160/12967/20- залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко