П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 540/1731/21	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Херсон;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
28.04.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
          
                 П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Григоренка М.Ю. від 08.04.2021 року по виконавчому провадженню №61399516 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що Управлінням належним чином повідомлено відповідача про повне виконання рішення суду в добровільному порядку в межах своїх повноважень з доданням підтверджуючих документів. Висновки відповідача про невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин фактично ґрунтуються на не врахуванні представленої інформації щодо не можливості здійснити проведення соціальних виплат. При цьому, позивач зазначає, що виплата пенсії здійснюється Управлінням виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для проведення нарахувань Управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням законодавства. Отже, часткове невиконання судового рішення допущено Управлінням з незалежних від нього причин і ці обставини у розумінні статей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження» безумовно є поважними та виключають підстави для застосування штрафу.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Проаналізувавши положення ст.ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції виходив з того, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Під час розгляду справи органом пенсійного фонду не надано доказів виконання рішення суду або поважності причин його невиконання, що відповідно позбавило головного державного виконавця врахувати такі обставини та встановити наявність чи відсутність поважність причин невиплати пенсії з урахуванням сум компенсації втрати частини доходів. Позивач по справі не надав докази на підтвердження факту вчинення усіх дій необхідних для виконання судового рішення, а надані докази у справі не підтверджують належне виконання рішення суду або неможливість боржника вчинити більш широкий обсяг дій направлених на виконання судового рішення з незалежних від нього причин.
Отже, під час вирішення справи є підтвердженою обґрунтованість накладення штрафу згідно оспорюваної постанови та відсутність правових обставин для скасування рішення відповідача.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» та обставинам справи і помилково не враховано, що Управлінням виконано судове рішення, яке набрало законної сили, в межах своїх повноважень та покладених судовим рішенням зобов`язань. Про ці обставини державному виконавцю було повідомлено у встановленому законом порядку та спосіб, із наданням підтверджуючих документів. Апелянт зауважує на тому, що не являється фінансовим розпорядником державних коштів для проведення фактичної виплати пенсії, а можливість реалізації таких дій виникне після надходження відповідних фінансових ресурсів. З огляду на те, що надані у справі докази підтверджують неможливість боржника вчинити більш широкий обсяг дій, направлених на виконання судового рішення, з незалежних від нього причин, накладення штрафу відбулось за необґрунтованих обставин, а тому у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення адміністративного позову та скасування рішення відповідача.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Оскільки сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, у тому числі вирішено питання щодо участі представника третьої особи у режимі відеоконференції, у призначені судом дату і час сторони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 по справі №540/1622/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути заяву представника ОСОБА_1 - Рейніша Л.В. про поновлення нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з 07.10.2009 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Григоренком М.Ю. було розглянуто заяву про примусове виконання рішення суду від 18.02.2020 року, подану представником ОСОБА_1 - Рейніш Л.В., на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 27.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61399516, відповідно до виконавчого листа №540/1622/19, виданого 07.02.2020 року.
У пункті 2 вказаної постанови визначено обов`язок боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Дана постанова була надіслана сторонам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом від 27.02.2020 № 7861/2 та листом від 27.02.2020 № 7864 щодо надіслання постанови за ВП № 61399516 на адресу боржника.
Згідно виконавчого листа, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зобов`язано розглянути заяву представника ОСОБА_1 - Рейніша Леоніда Валерійовича про поновлення нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з 07 жовтня 2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
12.03.2020 року до Відділу примусового виконання рішень Управління ЗПВР у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) надійшла заява від боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за №2100-0801-7/8419 про закінчення виконавчого провадження.
Боржником повідомлено про повторний розгляд заяви представника ОСОБА_2 , за наслідками якої ОСОБА_1 відмовлено в поновленні нарахування та виплати пенсійного забезпечення з 07.10.2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Перевіривши повідомлені боржником обставини, на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» 06.04.2020 року головним державним виконавцем Григоренком М.Ю. винесено постанову ВП №61399516 про накладення на Управління штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання виконавчого листа № 540/1622/19 від 07.02.2020 року.
Вказана постанова головним державним виконавцем обґрунтована тим, що станом на 06.04.2020 року рішення суду залишається невиконаним, боржником повідомлення поважності причин невиконання рішення суду не надходило.
29.01.2021 року головним державним виконавцем надсилалась на адресу боржника вимога про невідкладне повідомлення про стан виконання рішення суду.
11.02.2021 року за вх. №837 відповідачем отримано листа від боржника від 05.02.2021 року №2100-0307-8/5795 щодо виконання рішення суду, в якому Пенсійний фонд зазначає про виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 у справі №540/1622/19, заяву ОСОБА_1 зареєстровано 04.01.2021 року за №1 в Журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та розглянуто, прийнято рішення (розпорядження) від 13.01.2021 року №178/03-16, згідно якого відмовлено ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті відповідної пенсії, про що було повідомлено стягувача листом від 14.01.2021 №2100-0307-8/1303.
Також, боржником вказано про надіслання запиту 13.01.2021 року за № 2100-0307-8/1064 до уповноваженого органу за місцем знаходження пенсійної справи стягувача – державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Херсонській області». Пенсійний фонд зазначає про не надходження запитуваної пенсійної справи до управління, вказує на виконання усіх дій, що передбачені законодавством для виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить закінчити виконавче провадження.
26.03.2021 року за №2100-0801-8/15194 боржником надіслано державному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження.
У заяві боржником повідомлено, що виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду буде проведена по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів Головному управлінню. Управління повідомляє про фактичне виконання рішення суду з посиланням на норми ст. 8 Закону №2262-ХІІ, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VІ, ст.ст. 22, 23, п. 20, п. 29 ст. 116, ст. 121 Бюджетного кодексу України, надіславши протокол за пенсійною справою № 2103007712 (МВС), розрахунок заборгованості.
За результатом перевірки повідомлених боржником обставин, постановою від 08.04.2021 року головним державним виконавцем за ВП №61399516 на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання виконавчого листа №540/1622/19 накладено на боржника штраф у сумі 10200 грн.
При цьому, в постанові зазначено про надходження 07.04.2021 до відділу заяви боржника про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням, боржником прийнято рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року. Розмір пенсії склав 115,49 грн. Сума пенсії за період з 07.10.2009 по 28.02.2021 року становить 15799,78 грн., а сума компенсації за цей період склала 15841,32 грн.. Загальна сума заборгованості становить 31641,10 грн. Виплата заборгованості пенсійних коштів за рішенням суду буде проведена по надходженню коштів з Державного бюджету в порядку загальної черговості, після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів Головному управлінню. Державний виконавець встановив, що станом на 07.04.2021 року рішення суду залишається невиконаним в повному обсязі, а саме не здійснено виплату пенсійного забезпечення та компенсації втрат частини доходів.
Не погоджуючись із накладенням штрафу, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз наведених правових норм показав, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом.
При цьому, з`ясування обставин, що свідчать про не виконання без поважних причин судового рішення, ініціює державного виконавця вжити заходів впливу на боржника, у томі числі шляхом накладення штрафу.
На думку колегії суддів, виключенням щодо не виконання рішення суду є наявність поважних причин, що об`єктивно перешкоджають боржнику вчинити дії у спосіб визначений судом, а отже доведеність цих обставин покладається на особу, яка має вчинити відповідні дії на виконання судового акту.
Як не заперечується учасниками справи, рішення суду, яке набрало законної сили, не є виконаним позивачем у повному обсязі на момент прийняття оспорюваної за цим позовом постанови, а саме перераховані суми пенсії не виплачено стягувачу.
При цьому, порядок та спосіб відновлення порушеного права стягувача визначений у судовому рішенні, що набрало законної сили, у тому числі роз`яснювався в судовому порядку, а отже є обов`язковим до виконання Управління у повному обсязі.
На передбачене на законодавчому рівні право особи щодо соціального забезпечення не можуть впливати подальші аргументи державного органу про відсутність фінансової можливості як посилання на поважні причини не виконання своїх функцій.
Згідно обставин справи, за результатом розгляду заяви представника позивачу поновлено виплату пенсії, проведено її перерахунок, але пенсійне забезпечення залишається не виплаченим.
Обов`язок щодо виплати перерахованих сум пенсії не заперечується і боржником.
Разом з цим, як вірно акцентовано судом першої інстанції увагу, Управлінням не надавались докази виконання рішення суду у справі №540/1622/19 або поважності причин його невиконання, що відповідно позбавило головного державного виконавця врахувати такі обставини виконання чи невиконання рішення, встановити наявність чи відсутність поважність причин невиплати пенсії з урахуванням сум компенсації втрати частини доходів.
Позивач по справі не надав докази на підтвердження факту вчинення усіх дій необхідних для виконання судового рішення, надані докази у справі не підтверджують належне виконання рішення суду або неможливість боржника вчинити більш широкий обсяг дій направлених на виконання судового рішення з незалежних від нього причин, тому підстави для накладення штрафу знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відповідач мав усі правові підстави для прийняття оспорюваної постанови.
Враховуючи викладене, оскільки накладення штрафу відбулось за обґрунтованих обставин та у відповідності до чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування рішення відповідача.
З огляду на наведене, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
У зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 272, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        О.О. Димерлій
                                                                                                             
                                                                                                            Т.М. Танасогло