ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року 

м. Київ
справа № 815/3114/16
адміністративне провадження № К/9901/16237/18, К/9901/16239/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 
на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 (колегія у складі суддів Стеценко О.О., Потоцької Н.В., Стефанова С.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (колегія у складі суддів Запорожана Д.В., Романішина В.Л., Шляхтицького О.І.) 
у справі № 815/3114/16
за позовом ОСОБА_1 
до  Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 
про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          29.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області. З урахуванням уточнень позовних вимог, просив:
-          визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у розгляді матеріалів про надання одноразової грошової допомоги та порушення строків щодо прийняття такого рішення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядків № 850, № 707, Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Національною поліцію»; 
-          визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.11.2015 щодо призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції, нарахованого згідно Порядку № 707; 
-          зобов`язати ДФС України розглянути матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850; 
-          зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області та Державну фіскальну службу України здійснити нарахування (розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію», п.15 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» у порядку встановленому законодавством та Порядку № 850, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у розмірі 275600 гривень.
2.          Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, позов задоволено частково:
-          визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо визначення у висновку від 11.11.2015 про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» розмір одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті позивачу у сумі 66018,24 грн згідно статті 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції до 12.03.2015);
-          зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області за заявою ОСОБА_1 від 10.11.2015 скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» із визначенням розміру одноразової допомоги, що підлягає виплаті ОСОБА_1 згідно статті 23 Закону України «Про міліцію» в редакції Закону від 13.02.2015 № 208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015, із розрахунку 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та направити його до Державної фіскальної служби України;
-          визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не розгляду документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ;
-          зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та прийняти за наслідками розгляду вказаного питання відповідне рішення;
-          в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3.          17.03.2017 та 20.03.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшли касаційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на вищезазначені судові рішення. У касаційних скаргах відповідачі просять скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
4.          Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 25.04.2017 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.
5.          У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив службу на посаді заступника начальнику відділу зонального контролю управління власної безпеки ГУ ДФС в Одеській області, мав звання полковник податкової міліції.
7.          Наказом ДФС України  № 2973-о від 18.09.2015 позивача було звільнено із займаної посади та податкової міліції органів Державної фіскальної служби України в запас, з постановкою на військовий облік, за п. 64 пп. "б" (через хворобу) 28.09.2015.
8.          09.11.2015 позивачем були отримані довідки до акту огляду МСЕК та про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, за змістом яких ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності, що пов`язано із проходженням служби в ОВС.
9.          10.11.2015 позивач звернувся із заявою (рапортом) до ГУ ДФС в Одеській області про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності. 
10.          До заяви Позивачем були додані: довідка МСЕК про визначення ступеню втрати професійної працездатності (60% ступінь втрати працездатності); копія довідки до акту МСЕК (II група інвалідності); довідка про грошове забезпечення для виплати грошової допомоги; копія паспорту та ідентифікаційного коду; довідки НАСК "Оранта" та СК "Брокбізнес".
11.          11.11.2015 за результатами розгляду цих документів, ГУ ДФС в Одеській області було складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України № 565-ХІІ від 20.12.1990 "Про міліцію" та визначено суму одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті позивачу у розмірі 66018,24 грн.
12.          Цей висновок листом від 12.11.2015 було направлено до Департаменту персоналу ДФС України.
13.          Листом ДФС України від 16.12.2015 зазначений висновок повернуто ГУ ДФС в Одеській області з посиланням на те, що у зв`язку із втратою чинності Закону України "Про міліцію" відсутні підстави готувати висновки про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності колишнім працівникам податкової міліції. Зазначено і про те, що розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до нормативно-правових актів.
14.          Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що розмір одноразової грошової допомоги мав визначатися відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 та повинен був  складати 275 600, 00 грн.
16.          Відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність здійснення розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що норма ст. 23 Закону України «Про міліцію» підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції Закону, чинного з моменту встановлення позивачу групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ (в органах податкової міліції), а саме в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015, який набрав чинності 12.03.2015, оскільки саме з цього моменту у позивача настало право на отримання одноразової грошової допомоги.
18.          Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в зв`язку із встановленням інвалідності II групи.
19.          Крім того, за висновком суду першої інстанції, призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі відповідно до Порядку №707 було б можливим лише за умови, що він мав право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 . Однак, оскільки позивач набув таке право після 12.03.2015 та у період чинності ст.23 Закону України «Про міліцію» (в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015, який набрав чинності 12.03.2015), розмір допомоги має бути визначений саме у відповідності із вказаним Законом.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.          У касаційних скаргах відповідачі посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
21.          Відповідачі зазначають про те, що питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачу було вирішено згідно діючого законодавства, а саме відповідно до Порядку № 707, відповідно до якого і було розраховано суму 66018,24 грн. згідно ст. 23 Закону України «Про міліцію» (в редакції до 12.03.2015),
22.          Крім того, відповідачі посилаються на відсутність належного кошторису у 2016 році для здійснення виплат одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності працівнику податкової міліції у повному обсязі. 
23.          Позивач відзиву на касаційні скарги не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
25.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26.          Ключовим питанням у даній справі є право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному Законом №565-ХІІ, а не в розмірі відповідно до Порядку № 707.
27.          Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону №565-ХІІ (в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
28.          В той же час, Закон №565-ХІІ втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом №580-VIII. При цьому, в пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
29.          Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
30.          Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, який проходив службу в органі податкової міліції, і якому встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням цієї служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію".
31.          Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затверджено Порядок № 850.
32.          Пунктом 2 зазначеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності (12 березня 2015 року) Законом № 208-VIII мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 707.
33.          Порядок № 850 набрав чинності 31 жовтня 2015 року. До цього часу діяв Порядок № 707, посилання на який є у зазначеному пункті урядової постанови від 31 жовтня 2015 року № 850.
34.          Згідно з пунктом 1 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.
35.          Отож, у період з 12.03.2015 (дата набрання чинності Закону №208-VIII) до 31.10.2015 (дата набрання чинності Порядку №850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону №565-XII визначав Порядок №707.
36.          Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.
37.          Зокрема у постановах від 19.09.2018 (справа №822/910/17), 06.03.2019 (справа №   822/163/18), від 27.12.2019 (справа № 805/3760/18-а), від 03.02.2020 (справа №   520/9665/18), від 05.02.2020 (справа № 580/103/19) Верховний Суд дійшов наступного висновку: «<…> оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав після набрання чинності Законом №208-VIII, розмір такої допомоги йому повинен розраховуватися у відповідності зі статтею 23 Закону №565-XII (в редакції, чинній з 12.03.2015) та відповідно до Порядку №850».
38.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.
39.          У справі, що розглядається, суди зазначили, що позивачу згідно наявних в матеріалах справи довідок до акту огляду МСЕК та про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 09.11.2015, за результатами огляду, проведеного 03.11.2015, позивачу встановлено 2 групу інвалідності, а тому застосуванню підлягає норма ст.23 Закону України «Про міліцію» в редакції Закону чинного з моменту встановлення позивачу групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ (в органах податкової міліції), а саме в редакції Закону №208-VIII від 13.02.2015, який набрав чинності 12.03.2015, оскільки саме з цього моменту у позивача настало право на отримання одноразової грошової допомоги.
40.          Крім того, колегія суддів зауважує, що складаючи висновок щодо виплати позивачу спірної грошової допомоги та подаючи його до ДФС України, разом з матеріалами заяв документами, ГУ ДФС в Одеській області керувалось приписами Порядку №707, дія якого, як зазначено вище, не розповсюджується на спірні правовідносини. До того ж, розмір одноразової грошової допомоги, передбачений у Порядку №707 суттєво відрізняється від розміру цієї ж допомоги, визначеного Порядком №850, після набрання чинності яким позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності і у нього виникло право на виплату названої грошової допомоги.
41.          Посилання скаржника на відсутність у кошторисі відповідача коштів на виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності працівнику податкової міліції, не може бути підставою для невиконання вимог Закону №  565-ХІІ та ненарахування одноразової грошової допомоги у належному розмірі.
42.          Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оскаржуваних рішень і погоджується з їхніми висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено. 
43.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
44.          Судові витрати слід покласти на відповідачів.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359   КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної служби в Одеській області залишити без задоволення.
Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №815/3114/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.          

Суддя                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                О.П. Стародуб