ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/5735/18
адміністративне провадження № К/9901/29626/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Бевзенка В.М., Єзерова А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 (головуючий суддя: Балаклицький А.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 (головуючий суддя: Горяйнов А.М., судді: Файдюк В.В., Чаку Є.В.) у справі №320/5735/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУПФУ у Київській області або відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії ГУПФУ у Київській області щодо перерахунку та обчислення розміру пенсії;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018, виплатити та надалі виплачувати пенсію виходячи з грошового забезпечення, зазначеного в довідці ГУ ДФС у Київській області від 06.04.2018 №10-36-05-20/139, яка видана для перерахунку пенсії, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, які враховувалися при призначенні пенсії та зазначені в грошовому атестаті від 20.12.2006 № 17;
визнати протиправними дії ГУПФУ у Київській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018;
зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01.01.2018, та здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, які стосуються виплати пенсії з урахуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова Кабінету Міністрів України №103) та у цій частині прийнято нову постанову про часткове задоволення позову:
визнано протиправними дії ГУПФУ у Київській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01.02.2018;
зобов`язано відповідача виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01.02.2018, без застосування пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №103.
У іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог в задоволенні яких відмовлено, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати в цій частині оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
За результатами повторного автоматичного розподілу справи між суддями визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 14.07.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером ДФС України, перебуває на обліку в ГУПФУ у Київській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).
У зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017  №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова Кабінету Міністрів України №704), з врахуванням внесених до неї згідно постанови Уряду №103 змін, ГУ ДФС у Київській області виготовило та направило до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №10-36-05-20/139 від 06.04.2018.
На підставі цієї довідки позивачу було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням таких складових грошового забезпечення, як: посадовий оклад - 7 330 грн, оклад за військове звання - 1 480 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 4 405 грн.
Також відповідачем було встановлено наступний порядок виплати підвищення до пенсії: у період з 01 січня по 31 грудня 2018 року - 50 % щомісячно; у період з 01 січня по 31 грудня 2019 року - 75 % щомісячно; з 01 січня 2020 року - 100 % щомісячно.
Позивач, вважаючи що перерахунок пенсії йому було здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення, зазначених у грошовому атестаті від 20.12.2006 №17, у серпні 2018 року звернувся до ГУПФУ у Київській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату призначеної підвищеної пенсії з урахуванням всіх видів грошового утримання згідно грошового атестату №17 від 20.12.2006 відповідно до наказу ДФС України №107 від 28.02.2018 «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів» та постанови Кабінету міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.19925 №393» (далі - Порядок №45).
Листом від 11.09.2018 №2770/Д-01 ГУПФУ в Київській області відмовило позивачу в здійсненні такого перерахунку з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018. Також відповідач зазначив, що перерахунок пенсії позивачу здійснений з 01.01.2018 на підставі наданої ГУ ДФС у Київській області довідки про розмір грошового забезпечення від 06.04.2018 №10-36-05-20/139.
Крім того, позивача повідомлено про те, що розмір перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року складає 7 606,10 грн (з урахуванням 50% суми підвищення відповідно до постанови №103, що становить 983,66 грн). Виплата суми підвищення пенсії у 2019 та 2020 роках проводитиметься: з 01.01.2019 по 31.12.2018 щомісячно 75 відсотків (1475,48 грн.); з 01.01.2020 щомісячно 100 відсотків (1967,31 грн.). У квітні позивач отримав суму доплату за період з 01.01.2018 по 30.04.2018.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
На обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що під час перерахунку його пенсії територіальний орган Пенсійного фонду протиправно не врахував усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені в грошовому атестаті. Також позивач наполягає, що поетапна виплата його пенсії на підставі постанови Уряду №103 суперечить вимогам законодавства.
Відповідач позов не визнав. Стверджує, що перерахунок пенсії проведений на умовах, у порядку та у розмірах встановлених Урядом. 
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду, на обліку в яких перебувають відповідні військовослужбовці - пенсіонери, на підставі довідок про грошове забезпечення, що видані органами, де проходили службу зазначені пенсіонери. Саме державні органи, службу в яких проходили особи, пенсії котрих підлягають перерахунку, уповноважені визначати розмір грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, та саме вони відповідальні за достовірність наведених у відповідних довідках відомостей. В свою чергу, територіальні органи Пенсійного фонду наділені повноваженнями лише перевіряти правильність складення довідок, тобто встановлювати відповідність їх змісту формі, що затвердженою додатками 2 і 3 до Порядку №45. Водночас, ані Порядок №45, ані жоден інший нормативно-правовий акт не наділяє територіальні органи Пенсійного фонду України повноваженнями самостійно встановлювати розміри грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, виключати чи доповнювати до розміру вказаного у довідці грошового забезпечення окремі види грошового забезпечення. Суд першої інстанції встановив, що на виконання вимог статті 63 Закону №2262-XII та Порядку №45 ГУ ДФС у Київській області виготовило та направило до пенсійного органу довідку про грошове забезпечення позивача із такими складовими: посадовий оклад - 7 330 грн., оклад за військове звання - 1 480 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 4 405грн. Відтак, оскільки інших додаткових видів грошового забезпечення до вказаної довідки включено не було, у пенсійного органу були відсутні правові відстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, які зазначені в грошовому атестат №17 від 20.12.2006. 
Щодо поетапності виплати позивачу пенсії, то суд першої інстанції виходив з того, що такі умови встановлені Урядом, а тому відповідач правомірно керувався нормами постанови Уряду №103, чинної на момент виникнення спірних правовідносин.
Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у грошовому атестаті №17 від 20.12.2006. 
Водночас, суд апеляційної інстанції вказав про помилковість висновку суду першої інстанції про законність дій пенсійного органу щодо поетапної виплати позивачу суми підвищення пенсії. За висновками суду апеляційної інстанції, що 2 Постанови №103 не відповідає акту вищої юридичної сили - статтям 51, 52 Закону №2262-XII. Суд апеляційної інстанції зазначив, що розмір грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців був підвищений з 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2017 №1041 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704», яка набула чинності з 01 березня 2018 року. З посиланням на частину другу статті 51 Закону №2262-XII апеляційний суд констатував, що з 01 лютого 2018 року у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. За висновком суду апеляційної інстанції, положення пунктів 1, 2 Постанови №103 хоч і встановлюють обов`язок здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її з 01 січня 2018 року (а не з 01 лютого 2018 року, як це передбачено законом), проте запроваджений ними порядок фактичної виплати коштів призводить до того, що пенсіонер буде отримувати пенсію у належному розмірі лише з 01 січня 2020 року, тобто майже через два роки після виникнення у нього відповідного права. У той же час, протягом січня 2018 року - грудня 2019 року пенсіонеру буде виплачуватися лише частина суми пенсії, на яку він має право. Така частина буде складатися із пенсії у розмірі, що існував до 01 січня 2018 року та коштів, що становить 50-75 % від суми, на яку підвищено розмір пенсії після здійснення її перерахунку. Суд при вирішенні справи також прийняв до увагу те, що постанова Уряду №103 не передбачає виплату у майбутньому різниці між розміром пенсії, визначеним за результатами перерахунку з 01 січня 2018 року та розміром пенсії, який фактично виплачується протягом січня 2018 року - грудня 2019 року. Також в обґрунтування своєї правової позиції суд послався на те, що положення пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 визнані протиправними та нечинними в судовому порядку.
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Скаржник з посиланням на закріплений у статті 58 Конституції України принцип незворотності нормативно-правових актів у часі стверджує, що при перерахунку пенсії  відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На переконання скаржника, перерахунок пенсії без врахування додаткових видів грошового забезпечення звужує зміст та обсяг набутих прав. 
В частині задоволених позовних вимог позивач судове рішення не оскаржує.
Відповідач (ГУПФУ в Київській області) у поданому до суду касаційної інстанції відзиві стверджує, що органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення,   зазначених у таких довідках. Також пенсійний орган вказує на те, що перерахунок пенсії не призвів до зменшення розміру пенсії, яку позивач отримував до цього, тобто не відбулося звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавлення його права  на соціальний захист.
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому,  враховуючи приписи частини першої статті 341 КАС України, колегія суддів не вбачає підстав переглядати таке в зазначеній частині. 
Спірним у цій справі є питання чи необхідно враховувати при перерахунку пенсії, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 (зі змінами внесеними постановою Уряду №103), додаткові видів грошового забезпечення. 
Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок № 45, згідно із пунктами 1, 2 та 3 якого передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №704, якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1. Згідно з    пунктом 2 цієї постанови грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановив перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.
Тобто, Постановою №103 встановлено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 (набрало законної сили 05 березня 2019 року) визнано протиправними та нечинними пункти 1,2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, визнання постанови Кабінету Міністрів України нечинною означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Таким чином, з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, позивач має право на отримання пенсійних виплат з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 5 березня 2019 року.
Водночас скасування з 5 березня 2019 року в судовому порядку пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови Кабінету Міністрів України №103 були діючими.
Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлена у постановах Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 2040/6740/18, від 25.03.2020 у справі №804/175/1638/18, від 09.04.2020 у справі №640/19928/18, від 11.08.2020 у справі №1440/2248/18 та від 20.05.2021 у справі №826/15002/18, і колегія суддів не вбачає підстав відступати від такої.
Також Суд звертає увагу на те, що позивач у даному випадку, не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом, якщо його права продовжують порушуватися після набрання чинності рішенням суду у справі №826/3858/18.
Правильність висновків судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позову доводами касаційної скарги позивача не спростовані. 
VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень в цій частині відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №320/5735/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          В. М. Бевзенко
                                                                                          А. А. Єзеров