П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/5915/21	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 18.06.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі –ГУПФ) України в Одеській області про:
-          визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 86% до 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації (далі – ТУ ДСА) України в Одеській області №5-565/20 від 27 лютого 2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці";
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Одеській області №5-565/20 від 27 лютого 2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці", починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично проведених виплат.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що щомісячне довічне грошове утримання їй призначено з 29 вересня 2016 року на підставі діючого на той час Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI у розмірі 86%. Проте ГУПФ України в Одеській області самочинно без будь-яких підстав зменшив розмір грошового забезпечення з 86% до 56% суддівської винагороди. Зміна відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці в бік зменшення відбулося після призначення такого утримання. При перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання має обчислюватися виходячи із відсоткового розміру щомісячного довічного утримання, право на яке особа набула на момент виходу у відставку, і його розмір не може зменшуватися внаслідок подальших змін в законі.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що з 19 лютого 2020 року у зв`язку зі збільшенням розміру посадового окладу працюючого судді органами Пенсійного фонду України було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. Обчислення грошового забезпечення здійснюється на умовах того законодавства, що діє на момент проведення відповідного перерахунку, тобто за нормами, що діють станом на час звернення позивача за перерахунком довічного грошового утримання судді у відставці. Згідно розрахунку стажу роботи позивача на посаді судді складає 23 роки 07 місяців, а тому відповідно до норм ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII щомісячне грошове утримання має виплачуватись у розмірі 56 % суддівської винагороди.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру довічного грошового утримання судді у відставці з 86% до 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки ТУ ДСА України в Одеській області №5-565/20 від 27 лютого 2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці"; зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки ТУ ДСА України в Одеській області №5-565/20 від 27 лютого 2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці", починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням фактично проведених виплат, в повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що при перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддів у відставці його розмір має обчислюватися, виходячи із відсоткового розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, право на яке особа набула на момент виходу у відставку, і його розмір не може зменшуватися внаслідок подальших змін в законодавстві.
У відзиві ГУПФ України в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
22 вересня 2016 року Верховною Радою прийнято постанову №1600-VIII якою, зокрема, звільнено ОСОБА_1 з посади судді Болградського районного суду Одеської області.
28 вересня 2016 року наказом Болградського районного суду Одеської області №14-ос відраховано ОСОБА_1 зі штату суду.
ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" отримувала щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% грошового забезпечення з 29 вересня 2016 року.
27 лютого 2020 року ТУ ДСА України в Одеській області на ім`я ОСОБА_1 видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5-565/20вих.
13 березня 2020 року рішенням ГУПФ України в Одеській області №17 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" на підставі довідки №5-565/20вих від 27 лютого 2020 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року по справі №420/4883/20 визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФ України в Одеській області №17 від 13 березня 2020 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із її заявою від 12 березня 2020 року на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Одеській області №5-565/20 від 27 лютого 2020 року; зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до виданої ТУ ДСА України в Одеській області довідки №5-565/20 від 27 лютого 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити його виплату з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі №420/4883/20 ГУПФ України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року в розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи положення ч.2 ст. 142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (23 роки), з 19 лютого 2020 року щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 має розраховуватися, виходячи з 56% (20 років – 50%, 3 роки – 6%) суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
При цьому суд зазначив, що зміна відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII жодним чином не порушує права позивача, оскільки за рахунок збільшення розміру суддівської винагороди, що враховується при перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, значно збільшується і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який підлягає перерахунку згідно ч.3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII та виплаті позивачу виходячи із 56% винагороди працюючого судді на відповідній посаді.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Пунктом 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 визначено наступне:
" ч.3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 20 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає ч.3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".
Отже, після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді саме відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
В свою чергу, згідно ч.ч.3, 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII, в редакції на вказану дату, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді.
Маючи 23 роки суддівського стажу, позивач згідно ч.3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI мала право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що за Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI грошове утримання судді обраховувалось з 15 мінімальних заробітних плат з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції (з урахування п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018).
Як вже було зазначено вище, чинним Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:
-          щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді (ч.4 ст. 142 Закону №1402-VIII);
-          базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.ч.3, 4 ст. 135 Закону №1402-VIII).
Враховуючи положення ч.2 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII та суддівський стаж позивача (23 років), щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (20 років – 50% + 3 років – 6%).
Також, колегія суддів зауважує, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII не призводить до порушення ст. 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

          Повне судове рішення складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий: 	 	Бітов А.І.	
Суддя:  Суддя:	    	Лук`янчук О.В.    Ступакова І.Г.