УХВАЛА

23 вересня 2021 року     
Київ
справа № 360/893/20
адміністративне провадження № К/9901/33704/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 360/893/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску,
ВСТАНОВИВ:
09.09.2021 до суду втретє надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - скаржник), направлена засобами поштового зв`язку 07.09.2021.
Попередні касаційні скарги поверталися скаржникові ухвалами Верховного Суду від 27.07.2021 і 18.08.2021 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження судових рішень. 
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що вона є ідентичною попереднім касаційним скаргам, які Верховний Суд визнав неналежно оформленими. Так, посилаючись на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник формально зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 21 грудня 2018 року у справі №805/1429/17-а, від 25 січня 2019 року у справі №812/59/16, від 29 січня 2019 року у справі №812/15/17 та від 06 лютого 2020 року у справі №812/1281/17.
Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що в силу положень абзацу третього пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом №2464-VI за невиконання обов`язків платника єдиного внеску у період з 14.04.2014 по 12.02.2020, до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» не застосовуються.
Однак, посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України в цій частині наведеного обґрунтування у касаційній скарзі відсутнє.
Скаржник посилається на те, що з 01.01.2019 позивач перебуває на обліку у Запорізькому управлінні Офісу великих платників податків ДФС і за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2018 у справі №360/893/20, ця обставина виключає звільнення платника від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.
Однак, з огляду на зміст судових рішень у цій справі, штрафні санкції застосовані до позивача за несвоєчасну сплату єдиного внеску, втому числі за період 2018 року, тобто до зміни місця обліку, що відбулося 01.01.2019, що, відповідно, об`єктивно впливає на питання застосовності до спірних правовідносин постанови Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №360/893/20.
Що стосується періоду 2019 року, у якому від імені позивача сплата єдиного внеску відбувалася повіреними, то суди також виходили з усталеної позиції Верховного Суду, відповідно до якої у випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі №2464-VI - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості використати передбачений Законом спосіб виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству. Верховний Суд зазначав, що сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону №2464-VI.
Формальне посилання на наявність підстав для відступлення від такого висновку без наведення відповідного обґрунтування у взаємозв`язку із правовими висновками, здійсненими Верховним Судом, суперечить вимогам щодо форми і змісту касаційну скарги, встановленими КАС України, яким вона має відповідати в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень. Зазначені вимоги скаржникові вже роз`яснив Верховний Суд в ухвалах від 27.07.2021 і 18.08.2021, однак, які так і не були враховані Східним МРУ ДПС.
Враховуючи, що суди попередніх інстанцій задовольнили позов з двох самостійних підстав, вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.
Зазначене у сукупності свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 360/893/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  М.М. Гімон