УХВАЛА

22 вересня 2021 року  
Київ
справа №580/492/21
адміністративне провадження №К/9901/33893/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року 
у справі № 580/492/21
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
08 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України Черкаської області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року.
Як убачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у цій справі є визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу відсоткового значення з 90% до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді зазначеній у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-344/20 при здійсненні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, скасувавши рішення відповідача від 04 січня 2021 року № 2300-0305-8/112; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області від 24 лютого 2020 року № 04-344/20, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19 лютого 2020 року;
08 лютого 2020 набрав чинності     Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до     частин першої     та     четвертої статті 328 КАС України     учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених     цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у     частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема положень     статей 135,     142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII     (далі -     Закон № 1402-VIII).
Управління зазначає, що суди дійшли невірного та передчасного висновку про наявність у позивача відповідного права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, а також щодо необхідності зобов`язання Управління здійснити такий перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року.
У касаційній скарзі скаржник також наголошує, що суди не врахували при прийнятті оскаржуваних рішень висновок, висловлений Верховним Судом у зразковій справі № 620/1116/20 у рішенні від 16 червня 2020 року, який полягає, зокрема, у тому, що з дня ухвалення     Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020     Закон № 1402-VIII     не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
До того ж, касатор стверджує, що суди попередніх інстанцій, з одного боку, в частині визначення розміру суддівської винагороди для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання посилаються на втрату чинності     пунктом 25 розділу ХІІ     Прикінцевих та перехідних положень     Закону № 1402-VIII     та неможливість його застосування, а з іншого боку, в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобов`язують Управління застосовувати базовий відсоток, визначений     частиною другою цього ж пункту.
Така правова позиція судів попередніх інстанцій, на думку скаржника, а також враховуючи висновки висловлені Верховним Судом у зразковій справі № 620/1116/20 у рішенні від 16 червня 2020 року, суперечить правовим висновкам, зазначеним у     мотивувальній частині рішення КСУ № 2-р/2020, відповідно до яких, встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень     Закону №1402-VIII     різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
Водночас Управління зазначає, що справа № 580/492/21 має значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника, з огляду на необхідність недопущення надмірного та протиправного витрачання коштів Державного бюджету.
Колегія суддів також враховує, що Верховним Судом вже відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами органу пенсійного фонду у аналогічних спорах, зокрема, ухвалами від 11 січня 2021 року у справі №580/2323/20, від 21 січня 2021 року у справі №580/2144/20, від 02 лютого 2021 року у справі №580/3131/20, від 22 червня 2021 року у справі №580/6088/20, про що також зазначив скаржник у касаційній скарзі.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судами положень     статей 135,     142 Закону № 1402-VIII, а також необхідності врахування при вирішенні спірних правовідносин висновків Верховного Суду, висловлених у рішенні від 16 червня 2020 року у зразковій справі № 620/1116/20.
Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року, яке буде розглянуто судом в порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до     статті 340 КАС України.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений     статтею 329 КАС України, відповідає вимогам     статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись     статтями 248,     328,     334,     335,     338,     355,     359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі №     580/492/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Витребувати з Черкаського окружного адміністративного суду матеріали справи № 580/492/21.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до     13 жовтня 2021 року     для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій     частинами першою     та     другою статті 338 КАС України     з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Встановити для учасників справи строк до     13 жовтня 2021 року     для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року.
6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до     статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                               І.В. Желєзний
                                                                                                              Н.В. Коваленко