КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
     Справа 758/3787/21                                    Головуючий у 1 інстанції: Якимець О. І.
Провадження № 22-ц/824/8594/2021                           Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 липня 2021 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,
секретар                                        Майданець К.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
 
в с т а н о в и в:
 
В березні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 1 200 000,00 грн.
ОСОБА_1 також подав заяву про забезпечення позову. Просив накласти арешт на квартиру  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1064458532109, яка належить на праві приватної власності   ОСОБА_2 . Посилався на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, намагається здійснити заходи по реалізації належної йому квартири, відповідно, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву  про забезпечення її позову. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, пославшись на ненадання доказів на підтвердження ризиків невиконання  рішення суду у разі невжиття таких заходів забезпечення позову. Відповідач вчиняє дії, направлені на відчуження квартири яка розташована за адресою:  АДРЕСА_2 .З огляду на ціну позову, накладення арешту на вказану квартиру відповідає заявленим вимогам. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. 
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість  ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову про стягнення боргуквартиру, шляхом накладення арешту наквартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності   ОСОБА_2 ,   суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено беззаперечних підстав для забезпечення позову - не доведено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, не доведено обґрунтоване підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, а саме по собі існування спору між сторонами не може свідчити про те, що відповідач має намір не виконувати судове рішення.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що  забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до заявлених вимог позивачОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 1 200 000,00 грн.
З урахуванням предмета та ціни позову колегія суддів вважає, що  заява ОСОБА_1 про забезпечення  позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить на праві приватної власності  ОСОБА_2 , є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про ненадання заявником доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких  звернувся  ОСОБА_1 . 
Відповідно до змісту ст. 149 ЦПК України умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
 У заяві про забезпечення позову  ОСОБА_1 навів обставини, з якими він пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Зазначив, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, намагається здійснити заходи по реалізації належної йому квартири.
Колегія суддів також враховує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи, а тому відсутні підстави вважати вжиття судом таких заходів  порушенням прав відповідача.
Враховуючи викладене, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви  ОСОБА_1 про забезпечення його позову.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2021 рокута ухвалити нове судове рішення.
Задовольнити заяву  ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу. 
Накласти арешт на квартиру , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1064458532109, яка належить на праві приватної власності   ОСОБА_2 .
 
Дані учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Строк пред`явлення постанови до виконання- до 14 липня 2024 року.
 
Повне судове рішення складено 19  липня 2021 року.  

Суддя-доповідач                                                        Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Оніщук М.І.
 
                                                                                Крижанівська Г.В.