Ухвала
08 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/5021/21
провадження № 61-10378ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та спростування неправдивої інформації,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та спростування неправдивої інформації.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року справу за підсудністю передано на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва.
Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року залишено без змін.
24 червня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2021 року у справі № 753/5021/21.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, 
від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду (пункт 9 частини першої статті 353 ЦПК України) та, відповідно, постанова апеляційного суду ухвалена за результатами її апеляційного перегляду, не підлягають касаційному оскарженню.
На неможливість касаційного оскарження вказаних судових рішень правильно вказав Київський апеляційний суд в постанові від 18 червня 
2021 року.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 3, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2021 року у цивільній справі № 753/5021/21.
Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. В. Шипович
      Є. В. Синельников
      С. Ф. Хопта