ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 215/1042/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (суддя Віхрова В.С.) у справі №215/1042/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністраціі про визнання протиправною бездіяльності,- 

                                                      ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації за результатом розгляду скарги від 31 03.20р , яка виявилася у відмові надати повідомлення про повноваження осіб які розглядали скаргу;
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації за результатом розгляду скарги від 31.03.20р , яка виявилася у відмові скасувати рішення №625 від 03.02.20р Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м. Кривий Ріг ради і забезпечити для мене рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) для його скасування;
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації за результатом розгляду скарги від 31.03.20р ,яка виявилася у відмові скасувати рішення від 17.03.20р вих 1145 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м. Кривий Ріг ради та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) дисциплінарного стягнення з начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м. Кривий Ріг за не підкорення ст. 19,21,22,34,40,46,68 Конституції України, ст.1 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”;
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації за результатом розгляду скарги від 31,03.20р , яка виявилася у порушені встановленого поряду ст. 3,22,119 Конституції України та зобов`язати прийняти рішення в розумінні п 19 ч 1 ст. 4 КАСУ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, 
що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви, в тому числі процесуальних заяв/клопотань (у разі їх наявності) з дотриманням порядку їх подання та оформлення; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; додання та/або зазначення доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідній кількості та оформлені, засвідчені належним чином; документу (належно засвідченої копії), що посвідчує особу позивача та підтверджує його адміністративну процесуальну дієздатність позивача; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; заяви про поновлення строку звернення до суду з належними доказами; документу (оригіналу або який прирівнюється до оригіналу), що підтверджує сплату судового збору за позов немайнового характеру у розмірі 908,00 грн.
Копію вказаної ухвали суду позивачем отримано 30.04.2021 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
18.05.2021 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надійшла заява від 05.05.2021 про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, згідно вимог якої просить суд вважати виконаними вимоги ухвали від 29.03.21 р., звільнити його від сплати судового збору та поновити строк звернення до суду. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у встановлений судом порядок та строк позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, у зв`язку з чим наявні правові підстави для її повернення позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України. 
          Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачеві. Позивач наполягає на тому, що заявою від 05.05.2021 ним недоліки позовної заяви усунуто, у зв`язку з чим у суду були наявні підстави для відкриття провадження у справі. Вважає, що судом зроблено безпідставний висновок про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову, оскільки останнім надано до суду достатні докази для такого звільнення. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, 18.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністраціі про визнання протиправною бездіяльності, до якого, серед іншого, долучив заяву від 18.02.2021, в якій порушив питання про звільнення його від сплати судового збору та поновлення строку звернення до адміністративного суду. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: 
- позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви, в тому числі процесуальних заяв/клопотань (у разі їх наявності) з дотриманням порядку їх подання та оформлення; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
- додання та/або зазначення доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідній кількості та оформлені, засвідчені належним чином;
- документу (належно засвідченої копії), що посвідчує особу позивача та підтверджує його адміністративну процесуальну дієздатність позивача.
- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- заяви про поновлення строку звернення до суду з належними доказами;
- документу (оригіналу або який прирівнюється до оригіналу), що підтверджує сплату судового збору за позов немайнового характеру у розмірі 908,00 грн.
В мотивувальній частині цієї ухвали суд першої інстанції вказав на те, що при вирішенні питання можливості звільнення від сплати судового збору суд повинен виходити із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. В обґрунтування підстав звільнення від сплати судового збору позивач посилається на скрутний фінансовий стан, що підтверджує довідкою управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривий Ріг від 12.02.21 р. №1636 про те, що він отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю першої групи. Проте, вищевказана довідка не є документом, що підтверджує майновий стан позивача та не відображає в повному обсязі його річний прибуток. Така довідка відображає виключно компенсаційні виплати, які позивач отримує як додатковий прибуток спрямований на догляд за особою з інвалідністю першої групи, про що зазначено в самому тексті документу. Інших належних та достатніх доказів в обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем не наведено, відповідних доказів не долучено. При цьому, суд зауважив, що 
КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. Подання/зазначення таких доказів або відомостей про них, в тому числі щодо неможливості подання та причин, що зумовили їх неподання, покладається на позивача.
        З цих підстав, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача в частині звільнення від сплати судового збору, оскільки з її змісту не вбачаються підстави, що беззаперечно вказують на необхідність звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на встановлені законом умови.
Крім цього судом першої інстанції зроблено висновок про невідповідність позову вимогам ст.  160,  161 КАС України  у зв`язку з чим позивачу запропоновано також усунути наступні недоліки  позову шляхом подання до суду: позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви, в тому числі процесуальних заяв/клопотань (у разі їх наявності) з дотриманням порядку їх подання та оформлення; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; додання та/або зазначення доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідній кількості та оформлені, засвідчені належним чином; документу (належно засвідченої копії), що посвідчує особу позивача та підтверджує його адміністративну процесуальну дієздатність позивача; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; заяви про поновлення строку звернення до суду з належними доказами.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду позивачем було надано заяву про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 05.05.2021. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 позовну заяву повернуто позивачу, і саме ця ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного перегляду.
Проаналізувавши зміст заяви позивача про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 05.05.2021, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що позивачем не виконано вимог ухвали суду про залишення позову без руху в частині надання суду:   позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України (з урахуванням усунення виявлених судом недоліків); зазначення доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідній кількості та засвідчених належним чином; надання належним чином завіреної копію паспорту або будь-якого іншого документу, що посвідчує особу та підтверджує адміністративну процесуальну дієздатність. 
Погоджується суд апеляційної інстанції також із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення повторної заяви позивача про звільнення від сплати судового збору, виходячи із наступного.
Так, як правильно зауважив суд першої інстанції, надана позивачем довідка УПСЗН м. Кривого Рогу від 23.04.21 р. №3426 не відображає відомості про об`єктивний матеріальний стан позивача на час звернення з позовом до суду, який може мати і інші джерела доходу, а тому така довідка сама по собі не може бути розцінена як достатній доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача. Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.
Зважаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем, окрім довідки УПСЗН, жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища не надано (як під час звернення до суду з позовом 18.02.2021, так і під час подання заяви від 05.05.2021), суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що підстави для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору відсутні. 
Слід також зауважити, що обов`язок щодо надання до суду переконливих доказів, які свідчать про неможливість сплати судового збору покладений саме на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням. Лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, особа повинна про це повідомити суд, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. Позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійного подання до суду доказів його матеріального стану.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи рішення про повернення позивачу адміністративного позову у цій справі, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що позивач у встановлений судом порядок та строк недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 29.03.2021  не усунув, що відповідно до п. 1 ч. 4  ст. 169 КАС України  є підставою для повернення такого позову позивачеві.
З огляду на викладене, враховуючи те, що повернення позову не позбавляє ОСОБА_1 процесуальної можливості повторно звернутися до суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.315, ст.ст.316 321, 322, 325 КАС України, суд, -     
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі №215/1042/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строки. які визначено ст..329 КАС України.

         Повний текст судового рішення складено 23.09.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк