Номер провадження: 22-ц/813/7703/21 
Номер справи місцевого суду: 495/5942/14-ц
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сіваченко Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікатів виконавчих документів, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви ТОВ «Консалт Солюшенс».
ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося до суду із заявою про про видачу дублікатів виконавчих документів, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі №495/5942/14-ц за позовною заявою ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ОД16/03/2008/840-К/23 від 13.03.2008р. та договорами поруки №ОД16/03/2008/840-П/23 та №ОД16/03/2008/840-П-1/23 від 13.03.2008р.
Вказану заяву заявник обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2014 року по вказаній справі було ухвалено рішення, відповідно до якого було встановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №ОД16/03/2008/840-К/23 від 13.03.2008 року в розмірі 89 083 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімдесят три) долари США 52 (п`ятдесят два) центи США, що за курсом НБУ становить еквівалент 1 046 980 (один мільйон сорок шість тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки. Також, встановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "КБ "Надра" сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні. На виконання вказаного рішення, 01.12.2014р. Банку були видані виконавчі листи №495/5942/14-ц.
ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду в травні 2020 року із заявою про заміну сторони її правонаступником. 14 липня 2020 року ухвалою Білгород–Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» було задоволено. Судом було ухвалено замінити сторону стягувача (сторону у виконавчому провадженні) по справі №495/5942/14-ц з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні по цивільній справі №495/5942/14-ц за позовною заявою ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.
Крім того, 01 червня 2017 року виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконавчі провадження щодо ОСОБА_2 та 29.12.2017 року виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 – завершені, та оригінали виконавчих листів, видані Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області №495/5942/14-ц разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа повернуті стягувачу.
Враховуючи той факт, що виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_1 було повернуто постановою 01.06.2017 року, то строк пред`явлення цих виконавчого документа до виконання сплив щонайменше 01.06.2020 року, а щодо боржника ОСОБА_2 виконавчий лист було повернуто постановою 24.06.2017 року, то строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 24.06.2020 року.
Однак, виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_3 було повернуто постановою 29.12.2017 року, то строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання спливає щонайменше 29.12.2020 року. 
Заявник зазначає, що у зв`язку із розглядом Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області заяви про заміну сторони її правонаступником (до набуття статусу стягувача у виконавчому провадженні), певну частину строку пред`явлення виконавчого листа №495/5942/14-ц, виданого 01.12.2014 року Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ТОВ «Консалт Солюшенс» було позбавлено права на звернення до суду з заявою про поновлення строку на його пред`явлення до виконання.
ТОВ «Консалт Солюшенс» зазначає, що вищевказане є поважною причиною для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород – Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки вищенаведені обставини не залежали від волевиявлення ТОВ «Консалт Солюшенс» та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, пов`язаними з вчиненням необхідних процесуальних дій щодо заміни сторони виконавчого провадження для наступного пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
З вищенаведеного вбачається, що на момент звернення з цією заявою рішення Білгород – Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/5942/14-ц року залишається невиконаними боржниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За змістом підпункту 13 пункту 1 Акту приймання-передачі оригіналів документів від 24.04.2020 року серед числа оригіналів кредитної справи №ОД16/03/2008/840-К/23 та документів претензійно-позовної роботи не було передано оригіналів виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається те, що на теперішній час не здійснюються жодні виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де стягувачем би було Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Всі провадження щодо цього боржників є завершеними. Отже, не перебуває на примусовому виконанні і виконавчий №495/5942/14-ц, виданий 01.12.2014 року Білгород – Дністровським міськрайонним судом Одеської області.
Вказане свідчить про втрату виконавчого листа №495/5942/14-ц, виданого 01.12.2014 року Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області, боржниками за якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в силу чого ТОВ «Консалт Солюшенс» вимушено звернутися з заявою про видачу його дублікату.
На підставі викладеного, заявник просить суд поновити Т ОВ «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №495/5942/14-ц, виданого 01.12.2014 року Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області, боржниками за якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; видати ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікати виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області, боржниками за якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дублікатів виконавчих документів, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання задоволено. Поновлено ТОВ «Консалт Солюшенс» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у цивільній справі №495/5942/14-ц, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Видано ТОВ «Консалт Солюшенс» дублікати виконавчих листів, виданих 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у цивільній справі №495/5942/14-ц, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний Банк «Надра» заборгованість по кредитному договору №ОД16/03/2008/840-К/23 від 13.03.2008 року в розмірі 89 083 доларів США 52 цента США, що за курсом НБУ становить еквівалент 1046980,52 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн., щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
- судом першої інстанції не визначено із посиланням на відповідні докази неможливості та об`єктивних перешкод вчасного звернення заявника або попереднього стягувача до пред`явлення виконавчих листів; 
- заявником ТОВ «Консалт Солюшенс» не обґрунтовано та не доведено саме втрати виконавчих листів – їх знищення, пошкодження або викрадення; посилання на акт приймання-передачі оригіналів документів від 24.04.2020р. не може свідчити про втрату виконавчих листів.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:
- судом першої інстанції не визначено із посиланням на відповідні докази неможливості та об`єктивних перешкод вчасного звернення заявника або попереднього стягувача до пред`явлення виконавчих листів; 
- заявником ТОВ «Консалт Солюшенс» не обґрунтовано та не доведено саме втрати виконавчих листів – їх знищення, пошкодження або викрадення; посилання на акт приймання-передачі оригіналів документів від 24.04.2020р. не може свідчити про втрату виконавчих листів.

Короткий зміст відзиву ТОВ «Консалт Солюшенс» на апеляційні скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу вказано, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Сповіщення сторін та заяви у справі.
У судове засідання, призначене на 07 липня 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
07 липня 2021 року від адвоката Садовського В.Є., який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка вмотивована тим, що на даний час представник скаржників знаходиться на заходах з підвищення кваліфікації та обмежений у можливості бути присутнім у вказаному судовому засіданні.
Розглянувши вказану заяву, судова колегія дійшла до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. 
Поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі. 
Крім того, судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить. 
Також колегія суддів звертає увагу на те, що адвокатом Садовським В.Є. не надано жодного належного доказу того, що він приймає участь у заходах з підвищення кваліфікації.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 02 жовтня 2014 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/5942/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість по кредитному договору №ОД16/03/2008/840-К/23 від 13.03.2008 року в розмірі 89 083 доларів США 52 цента США, що за курсом НБУ становить еквівалент 1046980,52 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн.
Рішення набрало законної сили та відповідно, було видано виконавчі документи. 
З листа Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) №56131/31 від 06.08.2020р., листа Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) №46047/31-16 від 03.06.2020р. та витягів з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 16.03.2015 року постановами Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області:
- № 46850587 та № 46850517 щодо боржника ОСОБА_1 ; 
- № 46850787 та № 46850710 щодо боржника ОСОБА_2 .
З листа Роздільнянського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) №22398 від 20.08.2020 року та витягів з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 04 жовтня 2016 року постановою Роздільнянського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області було відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород – Дністровським міськрайонним судом Одеської області: 
- №52657241 та №52657356 щодо боржника ОСОБА_3 .
З листа Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) №46047/31-16 від 03.06.2020 року вбачається, що 01 червня 2017 року виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та № 46850517 - завершені у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та оригінали виконавчих документів разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача, у зв`язку з відсутністю майна боржника. Оригінали виконавчих документів разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача. Вказаний лист отримано ТОВ «Консалт Солюшенс» 30.07.2020 року зі змістом поштового відправлення №6770108507928.
З листа Білгород-Дністровського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) №56131/31 від 06.08.2020 року вбачається, що 24.06.2017 року виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 № 46850787 та № 46850710 - завершено у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та оригінали виконавчих документів разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача, у зв`язку з відсутністю майна боржника. ТОВ «Консалт Солюшенс» вказаний лист отримано засобами електронного зв`язку 06.08.2020 року.
Відповідно до листа Роздільнянського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) № 22398 від 20.08.2020 року стало відомо, що 29.12.2017 року виконавчі провадження №52657356 та №52657241 щодо боржника ОСОБА_3 - завершені у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та оригінали виконавчих документів разом з копіями постанов про повернення виконавчого документа направлені на адресу стягувача. Виконавчі документи для примусового виконання повторно до відділу державної виконавчої служби не надходили. Представником ТОВ «Консалт Солюшенс» лист Роздільнянського МВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) № 22398 від 20.08.2020 року було отримано 28.08.2020 року.
За змістом частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Враховуючи той факт, що виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_1 було повернуто постановою 01.06.2017 року, то строк пред`явлення цих виконавчого документа до виконання сплив щонайменше 01.06.2020 року, щодо боржника ОСОБА_2 виконавчі листи №495/5942/14-ц було повернуто постановою 24.06.2017 року, то строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання сплив 24.06.2020 року. 
Оскільки виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржника ОСОБА_3 було повернуто постановою 29.12.2017 року, то строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання спливає щонайменше 29.12.2020 року, тобто на момент звернення з заявою не сплив.
В травні 2020 року (тобто в межах строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання) ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області із заявою про заміну сторони її правонаступником з метою набуття статусу стягувача та виконання рішення суду з подальшим зверненням до органів виконавчої служби.
14 липня 2020 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» було задоволено. Замінено сторону стягувача (сторону у виконавчому провадженні) по справі №495/5942/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні по цивільній справі №495/5942/14-ц за позовною заявою ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра заборгованості за кредитним договором.
Діюче законодавство не містить переліку обставин, що підлягають врахуванню судом при вирішенні питання щодо поновлення пропущеного строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку має оцінити доводи, що наведені в обґрунтування заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та зробити висновок щодо поважності чи не поважності причини пропуску строку.
У відповідності до приписів п. 17.4 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України лише стягувач або державний виконавець, приватний виконавець можуть звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу.
Таким чином, в період розгляду Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області заяви про заміну сторони її правонаступником до моменту набрання статусу стягувача значну частину строку пред`явлення виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород–Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ТОВ «Консалт Солюшенс» було позбавлено права на звернення з заявою про видачу дублікатів виконавчих документів.
Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що пропуск ТОВ «Консалт Солюшенс» строку пред`явлення виконавчих документів до виконання пов`язано з об`єктивною неможливістю звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих документів до набрання статусу стягувача у виконавчому провадженні за вказаними виконавчими документами, внаслідок чого було пропущено строк для їх пред`явлення, що є поважною причиною, та дає суду підстави поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих документів щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За змістом пункту 13 Акту приймання-передачі оригіналів документів від 24.04.2020 року серед числа оригіналів кредитної справи №ОД16/03/2008/840-К/23 та документів претензійно-позовної роботи не було передано оригінали виконавчих листів №495/5942/14-ц, виданих 01.12.2014 року Білгород – Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається те, що на час звернення з цією заявою не здійснюються жодні виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також всі провадження щодо них є завершеними, отже, не перебувають на примусовому виконанні і виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.
З огляду на той факт, що виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, після завершення виконавчих проваджень було направлено органами примусового виконання до первісного кредитора – стягувача ПАТ «КБ «Надра», враховуюче те, що ПАТ «КБ «Надра» не було передано ТОВ «Консалт Солюшенс» оригінали виконавчих документів і вони не знаходяться на примусовому виконанні, правомірно дійти до висновку, що виконавчі листи №495/5942/14-ц, видані 01.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, було втрачено, в той час як рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року у цивільній справі №495/5942/14-ц залишається не виконаним.
У свою чергу, втрата виконавчих листів, позбавляє стягувача законного права звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми коштів, зазначених у рішенні суду.
Відповідно п. 17.4 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувана наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувана унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 16.08.2018р. у справі №6/275-08.
За змістом частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У частині 1 статті 433 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).
Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).
Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).
Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.
Тобто судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.
Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржники не довели обставини, на які посилались як на підставу своїх апеляційних скарг, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надали. 
Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідно до статей 12, 81 чинного ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Правовідносини з виконання судових рішень є триваючими до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом, а тому стягувач або державний/приватний виконавець має право звертатися до суду з відповідною заявою, направленою на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення стільки раз, скільки для цього необхідно, аби виконати судове рішення. Проте, це не повинні бути тотожні й аналогічні заяви, які вже судом вирішені.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19).
Матеріали справи не містять доказів того, що органи виконавчої служби направляли виконавчі документи на адресу стягувача, крім того відсутні докази отримання заявником виконавчих документів та постанов про їх повернення.
Твердження скаржників в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.
Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.
Заява ТОВ «Консалт Солюшенс» про вирішена судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційних скарг його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 14 липня 2021 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк