ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 липня 2021 року                                                                м. Кропивницький

справа № 401/2707/20
провадження № 22-ц/4809/793/21 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді          Дуковського О.Л. 
суддів Дьомич Л.М., Карпенко О.Л. 

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного Підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року, у складі головуючого судді Андріянова С.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У листопаді   2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут») про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що 11 жовтня 2016 року між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 . 
Вказувала, що свої зобов`язання за вказаним договором виконувала у повному обсязі та своєчасно сплачувала за надані послуги за встановленими тарифами, натомість свої зобов`язання за договором відповідач не виконував, оскільки якість послуг з теплопостачання була неякісною, а гаряче водопостачання взагалі було відсутнє.
Позивач, скориставшись своїм правом, з метою відключення від мереж ЦО звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради та рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 12 жовтня 2016 року за № 812 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано дозвіл на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 
16 серпня 2017 року рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП було затверджено акт від 23 червня 2017 року про відключення її квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. 
29 липня 2020 року позивач зверталася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення її квартири від центральної мережі теплопостачання. 
Проте, незважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. 
Просила розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 11 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут». 
Також просила зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року.
Рішенням  Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року позов задоволено.
Розірвано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що укладений 11 жовтня 2016 року між Спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 .
Зобов`язано Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу , в якій ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову. При цьому посилається на відсутність у позивача права на відключення квартири від централізованих мереж теплопостачання, оскільки вона не є власником цілого будинку, тоді як відключення від мереж теплопостачання можливе лише багатоквартирного будинку в цілому, а не окремої квартири. 
Також посилається на незаконність дозволу, наданого рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №812 від 12.10.2016 на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, яке було скасовано у судовому порядку і не діє з моменту його прийняття. 
Крім того, посилається на те, що позивач не надала до суду доказів про відключення багатоквартирного будинку в якому мешкає позивач в цілому від централізованого опалення, а також не надано протокол загальних зборів співвласників будинку про встановлення індивідуального опалення в багатоквартирному будинку. 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Посилається на те, що відключення від централізованого опалення відбулося на підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, а тому вважає, що посилання на самовільне відключення від мережі централізованого опалення є безпідставними. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції послався на те, що відключення квартири позивача від централізованих тепломереж не було самовільним оскільки позивач реалізувала дозвіл на відключення своєї квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в період чинності відповідного рішення індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл було і надано.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 .
11 жовтня 2016 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Споживач) був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач – своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.31 даного договору, договір укладений строком на 5 (п`ять) років роки та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. 
Встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .(а.с.6,7)
Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 12 жовтня 2016 року за № 812 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» та Додатку №1 до рішення «Реєстр громадян, які подали заяви щодо надання дозволів на відключення від мереж ЦО та ГВП», ОСОБА_1 було надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с. 8)
Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 23 червня 2017 року, затвердженого Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП Протокол №4 від 16 серпня 2017 року підтверджено, що квартира ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відключена від централізованого опалення шляхом видимого розриву заварюванням та ізолювання стояків. (а.с.9)
Копією вимоги ОСОБА_1 від 29 липня 2020 року підтверджується факт її звернення до СП ТОВ «Світловодськпобут» з вимогою розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 11 жовтня 2016 року, що укладений між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут», у зв`язку із встановленням у її квартирі індивідуального опалення, та припинити нарахування плати за послуги з моменту відключення квартири від централізованого опалення, тобто з 16 серпня 2017 року. (а.с.10,11)
Згідно довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» №291 від 22 серпня 2017 року, заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2017 року відсутня. (а.с.12)
З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» про розмір платежів за послуги встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2017 року по 01 квітня 2020 року становить 18 849 грн. 21 коп. 
Відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2017 року була відсутня. (а.с.13).
12 червня 2020 року Світловодським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованості за теплову енергію в сумі 18 849 грн. 21 коп., втрат від інфляції 1659 грн. 58 коп., три відсотки річних 844 грн. 35 коп., а також судового збору в розмірі 210 грн. 20 коп. (а.с.14)
Встановлено, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, як за товар, який фактично покупцем (споживачем) не отримується.
ОСОБА_1 було надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с. 8)
Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
Акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.
Відповідно до статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє нечесну та агресивну підприємницьку практику, до якої зокрема відноситься встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання.
Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому частиною 6 статті 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.
Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Суд першої інстанції задовольняючи позов послався на те, що позивач реалізувала дозвіл на відключення своєї квартири від мереж ЦО і ГВП в період чинності відповідного рішення – індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл їй було надано.
Позивач реалізувала своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію не можна визнати свавільною, оскільки вона отримала на це дозвіл суб`єкта владних повноважень і провела відключення квартири під час його чинності. Подальше скасування зазначеного рішення не відміняє факту його реалізації. 
Причому позивач, як громадянин і виборець мала правомірні правові сподівання на компетентність вирішення спірного питання органом місцевого самоврядування. 
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції є обґрунтованим і законним.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Спільного Підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року - залишити без задоволення. 
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                 О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                                         Л.М.Дьомич

        О.Л. Карпенка