П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1442/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
29 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 10.02.2021 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив: 
1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії стажу за періоди роботи з 01.04.2004 по 16.08.2004, з 21.04.2009 по 23.05.2011 та заробітної плати за періоди з 29.08.2000 по 16.08.2004, з 21.04.2009 по 23.05.2011 згідно довідок про заробітну плату ОСОБА_1 №301 від 21.10.2019 та № 18 від 03.04.2017 при призначенні пенсії; 
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням стажу за періоди роботи з 01.04.2004 по 16.08.2004, з 21.04.2009 по 23.05.2011 та заробітної плати за періоди з 29.08.2000 по 16.08.2004, з 21.04.2009 по 23.05.2011 згідно довідок про заробітну плату ОСОБА_1 №301 від 21.10.2019 та № 18 від 03.04.2017 починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 21.10.2020 та провести виплату з урахуванням проведених виплат.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.03.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправним неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 16.08.2004 в ТОВ Корпорація АК "ЕЛЕКТРОСЕВКАВМОНТАЖ", з 21.04.2009 по 03.05.2011 в ТОВ "Енергопрогрес" та довідки від 03.04.2017 №18 виданої ТОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 21.10.2020 перерахунок та виплату (з врахуванням виплачених сум) призначеної ОСОБА_1 пенсії, з врахуванням до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 16.08.2004 в ТОВ Корпорація АК "ЕЛЕКТРОСЕВКАВМОНТАЖ", з 21.04.2009 по 03.05.2011 в ТОВ "Енергопрогрес" та з врахуванням заробітної плати вказаної в довідці від 03.04.2017 №18 виданої ТОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація).
В задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за періоди з 29.08.2000 по 16.08.2004 згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 №301 від 21.10.2019 відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,00 гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки від 10.09.2019 №21 виданої ТзОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація) зі всіх сум, нарахованих позивачу, організацією нарахований та виплачений єдиний соціальний податок в Федеральний бюджет згідно законодавства Російської Федерації, а тому неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про заробітну плату позивача №18 від 03.04.2017 виданої ТОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація), є протиправним.
При цьому враховуючи відсутність матеріалів перевірки (підтвердження) довідки про заробітну плату первинними документами, відповідач правомірно не врахував довідку про заробітну плату № 301 від 21.10.2019, видану ТОВ Корпорація АК "Електросевкавмонтаж" Російської Федерації за період роботи з серпня 2000 року по серпень 2004 року.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких позивач просить суд частково скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю, а відповідач – скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що довідка від 21.10.2019 №301 видана ТОВ Корпорація АК "Електросевкавмонтаж" (Російська Федерація), є відповідною, містить всі необхідні реквізити, печатку та підписи керівника та головного бухгалтера, а також посилання на те, що нараховані та виплачені всі податки передбачені законодавством Російської Федерації.
Відповідач в обґрунтування своєї апеляційної скарги вказав, що робота позивача за період з 29.08.2000 по 16.08.2004 та з 21.04.2009 по 23.05.2011 відбулась не на території України, відтак заробітна плата для обчислення пенсії не може бути підтверджена даними персоніфікованого обліку – заробітна плата повинна підтверджуватися первинними документами в обов`язковому порядку. В разі не підтвердження даних, зазначених у довідці первинними документами, така довідка не враховується при обчисленні розміру пенсії.  
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому вказано, що на адресу головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 26.04.2021 з Пенсійного фонду Російської Федерації в Карасунському внутрішньоміському окрузі м. Краснодара надійшов лист з актом документальної перевірки заробітної плати в ТОВ Корпорація АК "Електросевкавмонтаж" від 29.03.2021 №13. 
Таким чином 07.05.2021 головним управлінням Пенсійного фонду України Лахману А. П. проведено перерахунок пенсії, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 29.08.2000 по 31.12.2003 в ТОВ Корпорація АК "Електросевкамонтаж" Російської Федерації. Розмір пенсії після проведення перерахунку з 21.10.2020 (з моменту призначення пенсії) становить 8811,46 грн.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 29.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 29.04.2021 апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без руху.
17.05.2021 до суду надійшла заява відповідача про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою суду від 19.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Ухвалою суду від 09.06.2021 апеляційний розгляд справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначено в порядку письмового провадження на 21.07.2021.
Згідно з п.3 ч.1  ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 21.10.2020 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену відповідно ст. 114 до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
При цьому, при обчислені тривалості страхового стажу відповідачем не враховано період роботи з 01.01.2004 по 16.08.2004, з 01.01.2008 по 15.07.2008, з 10.11.2008 по 26.12.2008, з 21.04.2009 по 03.05.2011 в Російській Федерації, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.
Також, відповідачем не враховано довідки про заробітну плату ОСОБА_1 №301 від 21.10.2019 та № 18 від 03.04.2017.
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2.10 Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Згідно з п. 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У пункті 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З наведеного слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. 
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17 та вірно врахована судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка підписана Україною 13.03.1992, передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Частинами 2-3 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.1992 передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Таким чином цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи записами №23-24 трудової книжки позивача НОМЕР_1 виданої 19.07.1982 підтверджується прийом на роботу в ТОВ Корпорація АК "ЕЛЕКТРОСЕВКАВМОНТАЖ" 29.08.2000 на підставі Наказу №1195/1 від 23.08.2000 та звільнення з роботи 16.08.2004 на підставі Наказу №1477/2 від 16.08.2004.
При цьому, період роботи в ТОВ Корпорація АК "ЕЛЕКТРОСЕВКАВМОНТАЖ" з 29.08.2000 по 31.12.2003 зараховано відповідачем до страхового стажу, однак протиправно не враховано іншу частину періоду роботи на цьому ж товаристві та згідно цього ж запису в трудовій книжці.
Записами №31-32 трудової книжки позивача НОМЕР_2 виданої 04.12.2006 підтверджується прийом на роботу в ТОВ "Енергопрогрес" 21.04.2009 на підставі Наказу №77/к від 21.04.2009 та звільнення з роботи 03.05.2011 на підставі Наказу №52/к від 03.05.2011.
Відповідно до довідок від 21.10.2019 №301 та №18 від 03.04.2017 зі всіх сум, нарахованих ОСОБА_2 , організацією нарахований та виплачений єдиний соціальний податок в Федеральний бюджет згідно законодавства Російської Федерації.
Стосовно тверджень відповідача про те, що в період з 21.04.2009 по 03.05.2011, внески до Пенсійного фонду Російської Федерації не сплачувались, що вказано в акті документальної перевірки заробітної плати в ТОВ "Енергопрогрес", апеляційний суд зазначає, що вказаним актом стверджено не виявлення розбіжностей з Довідкою №18 від 03.04.2017, відомості є достовірні. Також вказано, що ТзОВ "Енергопрогрес" сплачено Єдиний соціальний податок в федеральний бюджет.
Крім цього колегія суддів звертає увагу на те, що до 01.01.2010 громадяни України, які мали статус тимчасово перебуваючих на території Російської Федерації не були застрахованими особами по обов`язковому пенсійному страхуванні. Таким чином, страхові внески на обов`язкове пенсійне страхування з виплат на користь позивача не нараховувалися, у зв`язку із відсутністю такої вимоги в законодавстві Російської Федерації.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  протиправність неврахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про заробітну плату позивача №18 від 03.04.2017 виданої ТОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація).
Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації в Карасунському внутрішньоміському окрузі м. Краснодара щодо перевірки довідки від 21.10.2019 №301, виданої ТОВ Корпорація АК «Електросевкавмонтаж», або підтвердження її первинними документами. Проте відповіді станом на момент розгляду справи судом першої інстанції на цей запит ще не надходило.
Отже враховуючи відсутність матеріалів перевірки (підтвердження) довідки про заробітну плату первинними документами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач правомірно не врахував довідку про заробітну плату № 301 від 21.10.2019, видану ТОВ Корпорація АК "Електросевкавмонтаж" Російської Федерації за період роботи з серпня 2000 року по серпень 2004 року, як того вимагає ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV.
Разом з тим, у відзиві на апеляційну скаргу позивача пенсійний орган вказує на те, що на адресу головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 26.04.2021 з Пенсійного фонду Російської Федерації в Карасунському внутрішньоміському окрузі м. Краснодара надійшов лист з актом документальної перевірки заробітної плати в ТОВ Корпорація АК "Електросевкавмонтаж" від 29.03.2021 №13. 
Таким чином 07.05.2021 головним управлінням Пенсійного фонду України Лахману А. П. проведено перерахунок пенсії, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 29.08.2000 по 31.12.2003 в ТОВ Корпорація АК "Електросевкамонтаж" Російської Федерації. Розмір пенсії після проведення перерахунку з 21.10.2020 (з моменту призначення пенсії) становить 8811,46 грн.
Однак, колегія суддів враховує, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції перерахунок пенсії, за відсутності акту перевірки, здійснено не було, відтак вказані обставини не були підставою прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частинами 4 та 5 ст. 308 КАС України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправним неврахування відповідачем періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 16.08.2004 в ТОВ Корпорація АК "ЕЛЕКТРОСЕВКАВМОНТАЖ", з 21.04.2009 по 03.05.2011 в ТОВ "Енергопрогрес" та довідки від 03.04.2017 №18 виданої ТОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація) та зобов`язання відповідача здійснити з 21.10.2020 перерахунок та виплату (з врахуванням виплачених сум) призначеної ОСОБА_1 пенсії, з врахуванням до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 16.08.2004 в ТОВ Корпорація АК "ЕЛЕКТРОСЕВКАВМОНТАЖ", з 21.04.2009 по 03.05.2011 в ТОВ "Енергопрогрес" та з врахуванням заробітної плати вказаної в Довідці від 03.04.2017 №18 виданої ТОВ "Енергопрогрес" (Російська Федерація).
При цьому за відсутності станом на момент розгляду справи судом першої інстанції  результатів проведення документальної перевірки заробітної плати в ТОВ Корпорація АК "Електросевкавмонтаж" суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позову в частині вимог щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за періоди з 29.08.2000 по 16.08.2004 згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 №301 від 21.10.2019.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянтів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.