Ухвала
 
14 липня 2021 року
м. Київ       
 
справа № 628/3638/19
провадження № 51-3419 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року щодо нього,
встановив:
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. 
Вироком Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року частково задоволено касаційні скарги прокурора у кримінальному провадженні 
ОСОБА_5 та заступника прокурора Харківської області – вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області в частині призначеного покарання ОСОБА_4 скасовано, постановлено свій вирок. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 
3 роки.
Встановлено строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного його затримання в порядку виконання вироку.
Не погоджуючись із вироком апеляційного суду засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування зазначає, що в період з 23 травня 2020 року по 23 лютого 2021 року проходив соціальну ресоціалізацію та адаптацію в реабілітаційному центрі 
ГО «Я врятований». При цьому, просить звернути увагу на приписи Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», якими серед іншого передбачено, що під час дії карантину строки, визначені процесуальними кодексами, строки апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги продовжуються та строк дії карантину.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку,що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як слідує, зі змісту вироку апеляційного суду, вказаний вирок було проголошено у присутності засудженого, який на день його проголошення під вартою не тримався.
З урахуванням наведеного, початок перебігу строку на касаційне оскарження для засудженого рахується з моменту проголошення вироку апеляційного суду, та останнім днем такого строку, з урахуванням положення ст. ст. 115, 116 та 426 КПК України, було 02 березня 2021 року.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження засуджений посилається на обставини свого перебування з 23 травня 2020 року по 23 лютого 2021 року у реабілітаційному центрі ГО «Я врятований».
Однак наведені обставини, не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки перебування у реабілітаційному центрі не завадило йому приймати участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та не свідчить про наявність об`єктивних перепон для своєчасного оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції.
При цьому, суд враховує, що після завершення реабілітації до закінчення строку  на касаційне оскарження залишався певний час (близько тижня), водночас 
ОСОБА_4 не наведено об`єктивних обставин, які перешкодили йому протягом цього часу звернутися до Суду із касаційною скаргою.
Разом із цим, колегія суддів враховує, що засуджений звернувся із касаційною скаргою не у найкоротший строк з моменту закінчення строку на касаційне оскарження, а більш ніж через 4 місяці після його спливу, доказів того, що ним вживались розумні заходи з метою реалізації свого права на оскарження у клопотанні не наведено.
Що стосується доводів клопотання щодо необхідності врахування при його вирішенні положень Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки вказаним законом не було внесено змін до Кримінального процесуального кодексу України в частині обчислення строку на касаційне оскарження. Натомість, положеннями цього закону, на які вказує засуджений, було внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства, Господарського процесуального кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України, якими відповідно до ст. 1 КПК України не визначається порядок кримінального провадження на території України в цілому, та порядок касаційного оскарження зокрема.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення. 
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4  у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року щодо нього, касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3