ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/19139/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Росава»

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Пашкіна С.А., судді - Андрієнко В.В., Буравльов С.І.)
від 20.01.2021

за заявою Приватного акціонерного товариства «Росава» 
до:  1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс»
     2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсомольська когенераційна компанія»
про забезпечення позову до подання позовної заяви

1. Короткий зміст заяви про забезпечення позову

1.1.          03.12.2020 Приватне акціонерне товариство «Росава» (надалі - заявник, ПрАТ «Росава») звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову до звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-18 від 21.11.2019 шляхом:
- накладення арешту на цінні папери, що належали Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтохімімпекс» (надалі - ТОВ «Нафтохімімпекс», боржник) і були продані Товариству з обмеженою відповідальністю «Комсомольська когенераційна компанія» (надалі - ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія»), та є предметом оспорюваного договору; 
- заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його державним виконавцям вчиняти будь-які дії в рамках виконавчого провадження № 60628335, спрямовані на примусову реалізацію вказаних цінних паперів, власником яких є ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія».

1.2.          В обґрунтування заяви про забезпечення позову ПрАТ «Росава» вказує на те, що воно має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «Нафтохімімпекс» та ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-18 від 21.11.2019 (надалі - договір купівлі-продажу цінних паперів), укладеного між ТОВ «Нафтохімімпекс» та ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія», ПрАТ «Окма», та зобов`язання ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія» повернути придбані за вказаним договором цінні папери, оскільки ТОВ «Нафтохімімпекс», як боржником в процесі примусового виконання судового рішення від 12.05.2017 у справі №910/3502/17, за відсутності будь-якого майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги ПрАТ «Росава», було укладено вказаний договір, який, на думку заявника, фактично направлений на виведення активів з власності боржника та невиконання зобов`язань перед іншими кредиторами, зокрема, перед ПрАТ «Росава». 

1.3.          При цьому, заявник зазначає, що у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 60628335 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 18.09.2017 у справі №917/50/17, в межах якого цінні папери, які є предметом договору купівлі-продажу цінних паперів, будуть відчужені, відтак у випадку задоволення позову заявнику буде необхідно докладати додаткові зусилля та матеріальні ресурси для повернення вказаних цінних паперів у разі їх реалізації третім особам.

2.  Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій 

2.1.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2017 у справі № 910/3502/17 було задоволено позов ПрАТ «Росава» та стягнуто з ТОВ «Нафтохімімпекс» на користь ПрАТ «Росава» заборгованість у розмірі 1  128 000,00 грн та судовий збір у розмірі 16  920,00 грн, на виконання якого судом було видано відповідний наказ.

2.2.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 у справі № 910/3502/17 було задоволено заяву ПрАТ «Росава» та поновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/3502/17 про стягнення з ТОВ «Нафтохімімпекс» заборгованості в розмірі  1 128  000,00 грн та судового збору в розмірі 16  920,00 грн до виконання з 29.09.2020 по 29.09.2023. Видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/3502/17 про стягнення заборгованості в розмірі 1 128 000,00 грн та судового збору в розмірі 16  920,00 грн.

2.3.          При розгляді вказаної заяви судом було встановлено, що повноваження на вчинення дій зі звернення до органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі №910/3502/17 у період з 2018 по 2020 роки мала арбітражний керуючий Дьоміна С.С., проте Господарським судом Київської області було встановлено неналежне виконання Дьоміною С.С. своїх обов`язків.

2.4.          ПрАТ «Росава» було пред`явлено виконавчий документ (наказ від 06.06.2017 у справі № 910/3502/17) до примусового виконання та постановою приватного виконавця Кравця В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63418176 від 26.10.2020.

2.5.          В процесі виконання судового рішення у справі №910/3502/17 приватним виконавцем не було виявлено будь-якого майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги заявника, про що свідчать лист АТ «Місто Банк» вих. № 444БТ від 06.11.2020, відповідно до якого залишок коштів на рахунках боржника становить 31,21 грн, договорів щодо зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфу, що охороняється банком, не має; Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229661823 від 26.10.2020, відповідно до якої на належне ТОВ «Нафтохімімпекс» нерухоме майно накладено арешт та заборону відчуження.

2.6.          З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що між ТОВ «Нафтохімімпекс» (продавець) та ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія» (покупець), від імені та в інтересах якого діє ПрАТ «Окма» (повірений покупця) було укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів, предметом якого є цінні папери, а саме:

1) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування Емітента ЦП 1: Акції; Іменні прості; Бездокументарна; Найменування Емітента ЦП 1: AT «Київмедпрепарат» Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 1: 00480862; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 1: UA4000106140; Номінальна вартість одного ЦП (грн):25,00 (двадцять п`ять) грн 00 коп. Загальна кількість ЦП: 924 225 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі двісті двадцять п`ять) штук.

2) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування Емітента ЦП 2 Акції; Іменні прості; Бездокументарна. Найменування Емітента ЦП 2: AT «ГАЛИЧФАРМ» Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 2: 05800293; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 2: UA4000105993;  Номінальна вартість одного ЦП (грн):9,00 (дев`ять) грн 00 коп. Загальна кількість ЦП: 1 261 463 (Один мільйон двісті шістдесят одна тисяча чотириста шістдесят три) штук.

3) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування  Емітента ЦП 3  Акції; Іменні прості; Бездокументарна  Найменування Емітента ЦП 3: ПАТ «ГЕМОПЛАСТ»  Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 3:00480922;  Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 3:  UA4000052351;  Номінальна вартість одного ЦП (грн):0,75 (нуль) грн 75 коп. Загальна кількість ЦП: 187 052 (сто вісімдесят сім тисяч п`ятдесят дві) штук.   

4) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування Емітента ЦП 4   Акції; Іменні прості; Бездокументарна Найменування Емітента ЦП 4:  ПрАТ «Кременчукм`ясо»  Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 4: 30068026;  Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 4: UA4000117964;  Номінальна вартість одного ЦП (грн): 10 (десять) грн 00 коп.  Загальна кількість ЦП: 284 900 (двісті вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот) штук.

5) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування  Емітента ЦП 5   Акції; Іменні прості; Бездокументарна  Найменування Емітента ЦП 5: AT «Полтавський турбомеханічний завод»  Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 5:00110792;  Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 5:  UA4000075543;  Номінальна вартість одного ЦП (грн):0 (нуль) грн 01 коп. Загальна кількість ЦП: 873 619 (вісімсот сімдесят три тисячі шістсот дев`ятнадцять) штук.

6) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування Емітента ЦП 6Акції; Іменні прості; Бездокументарна; Найменування Емітента ЦП 6: ПрАТ «Ініціатор +» Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 6:243724334; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 6:UA1008531006; Номінальна вартість одного ЦП (грн):10 (десять) грн 00 коп. Загальна кількість ЦП:4990 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) штук.

7) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування Емітента ЦП 7 Акції; Іменні прості; Бездокументарна; Найменування Емітента ЦП 7: ПрАТ «Ділові партнери» Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 7: 23721506; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 7:UA4000094015; Номінальна вартість одного ЦП (грн):1 (одна) грн 00 коп. Загальна кількість ЦП:465 025 (чотириста шістдесят п`ять тисяч двадцять п`ять) штук.

8) Вид, тип, різновид, форма випуску, форма існування Емітента ЦП 8 Акції; Іменні прості; Бездокументарна; Найменування Емітента ЦП 8: ПрАТ «Рівнеобленерго». Код за ЄДРПОУ Емітента ЦП 8: 05424874; Міжнародний ідентифікаційний номер ЦП Емітента 8:UA4000097042; Номінальна вартість одного ЦП (грн): 1 (одна) грн 00 коп. Загальна кількість ЦП: 1 085 000 (один мільйон вісімдесят п`ять тисяч) штук.

2.7.          Згідно з п. 3.1 договору купівлі-продажу цінних паперів оплата вартості пакету ЦП (суми договору), що визначена пунктом 1.3 договору, здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця у безготівковій формі в термін до 21.11.2021 року (включно) або в інший визначений сторонами спосіб, який не суперечить чинному законодавству України. Спосіб проведення розрахунків за ЦП здійснюється без дотримання принципу «поставка цінних паперів проти оплати».

3. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.12.2020 у справі № 910/19139/20 заяву ПрАТ «Росава» про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнив частково. Вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на цінні папери, що належали ТОВ «Нафтохімімпекс» і були продані ТОВ «Комсомольська когенераційна компанія» згідно з договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-18 від 21.11.2019. 

3.2.          Суд першої інстанції вказав про наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності вибуття спірного майна із власності боржника, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності від цілісності спірних активів та незмінності суб`єкта їх володіння за час вирішення спору судом, порушення чого у випадку задоволення позову нівелюватиме ефективність обраного ліквідатором способу захисту та може зумовити понесення збитків чи додаткових витрат іншими учасниками спірних правовідносин (в тому числі кредиторами у вигляді неможливості задовольнити вимоги до боржника).

3.3.          Місцевий господарський суд зазначив, що договір купівлі-продажу цінних паперів було укладено ТОВ «Нафтохімімпекс» при наявності у нього простроченої заборгованості перед ПрАТ «Росава» з повернення позики, що свідчить про вчинення боржником дій, направлених на уникнення звернення стягнення на його майно, відтак враховуючи можливість подальшого відчуження цінних паперів, які були продані за вказаним договором, мета звернення ліквідатора з позовом до суду буде неефективною і поновлення порушених прав та інтересів заявника стане неможливим у межах однієї справи (потребуватиме пред`явлення нового позову до набувача такого майна чи з приводу оскарження обтяження зобов`язанням такого майна).

3.4.          Суд першої інстанції погодився з доводами заявника, що у випадку невжиття вказаних заходів забезпечення позову та в разі задоволення його позову, обраний позивачем спосіб захисту і поновлення порушених прав та інтересів буде неефективним.

3.5.          Місцевий господарський суд відмовив у вжитті заходів забезпечення позову шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його державним виконавцям вчиняти будь-які дії в рамках виконавчого провадження № 60628335, які спрямовані на примусову реалізацію цінних паперів, що є  предметом договору купівлі-продажу цінних паперів, оскільки після накладення арешту на вказані цінні папери вчинення будь-яких дій, направлених на їх відчуження (реалізацію), є неможливим.

3.6.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 20.01.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Стар Інвестмен Ван» задовольнив, ухвалу суду першої інстанції скасував. В задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовив.

3.7.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що:

- ні позивачем у заяві про забезпечення позову, а ні судом першої інстанції  не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

- висновки суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені будь-якими належними та достатніми доказами;

- при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд першої інстанції не дослідив питання щодо порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу;

- при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову місцевий господарський суд не надав оцінку співмірності наслідків, які можуть настати через вжиття заходів забезпечення позову, із наслідками невжиття таких заходів; вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників, доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі невжиття заявлених заходів;

-  суд першої інстанції  не надав оцінки співвідношенню предмету спірного договору (цінних паперів) з цінними паперами, які зазначені в резолютивній частині ухвали.

3.8.          Апеляційний господарський суд дійшов висновку про порушення прав ТОВ «Стар Інвестмен Ван», оскільки ухвалою суду першої інстанції накладено арешт на цінні папери, які перебувають під арештом згідно з постановою від 23.04.2020 у виконавчому провадженні №60628335 з виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/50/17 від 18.09.2017, в якому скаржник (ТОВ «Стар Інвестмен Ван») є стягувачем.

3.9.          Тобто предметом даного забезпечення є, в тому числі, цінні папери, на які накладено арешт раніше - 23.04.2020 на виконання рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/50/17 (інша справа) на користь скаржника.

3.10.          Суд вказав, що винесення оскаржуваної ухвали є подвійним арештом, що унеможливлює здійснення будь-яких виконавчих дій за виконавчим провадженням, що, фактично, встановлює домінуюче становище арешту, який накладено останнім (ухвала суду від 25.09.2020).    

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження 

4.1. 11.02.2021 ПрАТ «Росава» звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.01.2021 у справі № 910/19139/20 до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати цю постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

4.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник стверджує,  що суд апеляційної інстанції не врахував висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 02.09.2019 у справі № 917/137/19, від05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц, від 08.10.2018 у справі № 910/5065/18, від 18.03.2020 у справі № 904/2641/19.

4.3. ПрАТ «Росава» стверджує, що оспорюваний правочин на переконання позивача не відповідає критерієм розумності та не мав на меті добровільне виконання зобов`язань, а фактично був направлений на виведення активів із власності ТОВ «Нафтохімімпекс» з метою невиконання зобов`язань перед кредиторами.  

4.4. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5.          Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство
5.1.          Верховний Суд, здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, проаналізувавши доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі та доводи відзиву на касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, надану господарським судом апеляційної інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

5.2.          Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

5.3.          За приписами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

5.4.          Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

5.5.          Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України щодо дотримання справедливості, викладеною у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

5.6.          При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18).

5.7.          Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

5.8.          Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

5.9.          Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

5.10.          Співмірність, зокрема передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі № 910/3704/21).

5.11.          Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах № 914/2157/19 від 20.07.2020, № 910/19256/16 від 10.04.2018, № 910/20479/17 від 14.05.2018, № 922/1605/18 від 11.09.2018, № 909/526/19 від 14.01.2019, № 925/288/17 від 25.01.2019, № 904/1417/19 від 26.09.2019).

5.12.          Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою суду першої інстанції накладено арешт на цінні папери, які вже перебувають під арештом згідно з постановою державного  виконавця з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/50/17 від 18.09.2017, в якому особа, що не є учасником справи ТОВ «Стар Інвестмен Ван»,  має статус стягувача.

5.13.          Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції не дослідив питання щодо порушення у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, оскільки винесення оскаржуваної ухвали є подвійним арештом, що унеможливлює здійснення будь-яких виконавчих дій за відкритим у іншій справі виконавчим провадженням. Крім того, суд касаційної інстанції зауважує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2020 у справі № 910/6671/20, до винесення ухвали у цій справі, вже було повторно накладено арешт на аналогічний перелік цінних паперів, які належали ТОВ «Нафтохімімпекс» на підставі договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ-18 від 21.11.2019. 

5.14.          Також Верховний Суд погоджується з апеляційним господарським судом, що позивачем не наведено обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

5.15.          Суд касаційної інстанції вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають вимогам статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а тому висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову є обґрунтованим.

5.16.          З огляду на викладене вище, суд касаційної інстанції зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у цьому спорі відповідає процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини.

5.17.          Твердження скаржника, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки про застосування норми права у подібних правовідносинах, що міститься в постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 02.09.2019 у справі № 917/137/19, від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц, від 08.10.2018 у справі № 910/5065/18, від 18.03.2020 у справі № 904/2641/19 судом касаційної інстанції відхиляються з огляду на таке:

- у справі № 910/8357/18 Верховний Суд розглянувши позов про визнання недійсним договору поруки від 20.10.2016, дійшов висновку, що при розгляді спорів, зокрема і в межах справи про банкрутство, суди мають враховувати, що обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора; 

- у справі № 917/137/19 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вимога про вжиття заходів забезпечення позову є співмірною і адекватною заявленим позовним вимогам, а вжиті заходи забезпечення позову є законними та обґрунтованими, а також спрямовані на запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача;

- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц зазначено, що з`ясувавши, що спірні договори купівлі-продажу укладені з порушенням закону, оскільки об`єктами, відчуженими за цими договорами, було забезпечено позов в іншій справі, суди дійшли обґрунтованих висновків про визнання спірних договорів недійсними і скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, здійсненої на підставі їх укладення. Посилання на те, що на момент укладення спірних договорів ухвала судді про забезпечення позову ще не перебувала на виконанні органів державної виконавчої та реєстраційної служб, не має правового значення, оскільки за змістом статті 153 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження не зупиняє виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи;

- у справах № 910/5065/18 та № 904/2641/19 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на встановлені судами фактичні обставини, оскільки вжиті заходи забезпечення позову є розумними, обґрунтованими та адекватними та не порушують права та охоронювані інтереси інших осіб, їх метою є реальне та ефективне виконання судового рішення.

5.18.          Отже, висновки, зроблені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 02.09.2019 у справі № 917/137/19, від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц, від 08.10.2018 у справі № 910/5065/18, від 18.03.2020 у справі № 904/2641/19 не є релевантними для цієї справи, а тому відповідні доводи касаційної скарги у цій частині не знайшли своє підтвердження.

5.19.          Аргументи позивача, що оспорюваний правочин фактично спрямований на виведення активів із власності ТОВ «Нафтохімімпекс» з метою уникнення виконання зобов`язань перед кредиторами, судом касаційної інстанції відхиляються з огляду на те, що оцінка доказів у справі та встановлення обставин, які необхідні для вирішення заяви про забезпечення позову є перш за все завданням суду першої та апеляційної інстанцій. За цих підстав, суд касаційної інстанції не бере до уваги доводи касаційної скарги, що зводяться до посилання на доведеність порушення прав позивача, та необхідності вирішення касаційною інстанцією питань про надання переваги доказам та доводам позивача над іншими, тобто здійснення відмінної від апеляційного суду оцінки доказів, що суперечить вимогам статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. 

6.2. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,  а судові  рішення  - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300  цього  Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм  матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (статті 309 Господарського процесуального кодексу України). 

6.3. З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.

7. Розподіл судових витрат

7.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.  

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті  308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Росава» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2021 у справі № 910/19139/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 І. Кондратова

Судді                                                                                                              Н. Губенко

                                                                                                                      Л. Стратієнко