УХВАЛА

19 серпня 2021 року  
Київ
справа №200/8598/20-а
адміністративне провадження №К/9901/30818/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу Мигаль Христини Орестівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 13 від 09 липня 2020 року, наказу прокурора міста Києва №1874к від 09 вересня 2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,
УСТАНОВИВ:
17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 13 від 09 липня 2020 року, наказ прокурора міста Києва № 1874к від 09 вересня 2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року позов задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним з моменту прийняття та скасовано рішення десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 13 від 09 липня 2020 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації" щодо ОСОБА_2 .
Визнано протиправним з моменту прийняття та скасовано наказ прокурора міста Києва № 1874к від 09 вересня 2020 року, яким ОСОБА_2 звільнено з                посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України прокуратури міста Києва та з органів прокуратури, у зв`язку з неуспішним проходженням атестації, на підставі пункту 9 частини першої    статті 51 Закону України "Про прокуратуру".
Поновлено ОСОБА_2 у Київській міській прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України прокуратури міста Києва, з 11 вересня 2020 року.
Стягнуто з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 249 987, 54 грн, утримавши з нього при виплаті передбачені законом податки та інші обов`язкові платежі до бюджету.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 в Київській міській прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України прокуратури міста Києва.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з Київської міської прокуратури на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.        
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року змінено рішення суду першої інстанції.
В абзаці 4 резолютивної частини рішення   Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року замінити слова "у Київській міській прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді" на слова "у прокуратурі міста Києва".
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від                   18 лютого   2021 року    залишено без змін.
18 серпня 2021 року представник позивача засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення ним  норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення у частині зміни, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. 
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.
Зазначає, що отримав копію рішення суду апеляційної інстанції 19 липня 2021 року, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти.
Касаційну скаргу подано 18 серпня 2021 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з приписами частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що скаржник після отримання копії оскаржуваного судового рішення звернувся із касаційною скаргою у межах строку встановленого статтею 329 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі представник позивача посилається на пункти 1 та  3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до яких підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
- якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
- якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування касаційної скарги скаржником зазначено про неправильне застосування норм матеріального права: не застосуванні закону, який підлягав застосуванню, а саме частини 4 статті 87 та частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах - щодо визначення органу прокуратури, в який необхідно поновити незаконно звільненого прокурора для забезпечення судом його поновлення на попередній роботі у випадку реформування органу прокуратури, в якому особа працювала до звільнення, шляхом перейменування цього органу прокуратурі (на час вирішення судом питання про поновлення), пункту 3, 17 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" та статей 5, 7, 10 та 17 Закону України "Про прокуратуру" за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах щодо неможливості виконувати свої попередні обов`язки прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Служби Безпеки України та Державної прикордонної служби України прокуратури міста Києва, після початку роботи обласних прокуратур, зокрема Київської міської прокуратури. 
Скаржник вважає неправильним застосуванням частини першої статті 235 КЗпП України, без урахування висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного Верховним Судом у справі № 817/280/16 у постанові від 28 лютого 2018 року, у справі № 817/860/16 у постанові Верховного Суду від від 28 лютого 2019 року.
Проаналізувавши зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Заяву Мигаль Христини Орестівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Поновити Мигаль Христині Орестівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Мигаль Христини Орестівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Першого  апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 13 від 09 липня 2020 року, наказу прокурора міста Києва №1874к від        09 вересня 2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 08 вересня 2021 року та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                 О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    Н.А. Данилевич

                                                                                                    С.А. Уханенко