Ухвала
 
10 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 161/9279/21
провадження № 61-14279 ск21 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович, на постанову Волинського апеляційного суду у складі колегії суддів: Здрилюк О. І., Бовчалюк З. А., Карпук А. К., від 21 липня 2021 рокупро забезпечення позову у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір від 05 червня 2020 року про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу від 19 травня 2016 року, застосувати наслідки недійсності договору, визнати недійсним акт приймання-передачі частки в статутному капіталі від 05 червня 2020 року, скасувати реєстраційні записи, визнати за ним право власності на 10% частки в статутному капіталі товариства в порядку спадкування за законом.
Одночасно з позовом  ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення цього позову, яку обгрунтував тим, що наявні ризики щодо відчуження або вчинення інших дій щодо майна, яке є предметом позову, у зв`язку з чим просив заборонити ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» в особі його уповноважених представників відчужувати у будь-який спосіб належне підприємству нерухоме майно, а також заборонити ОСОБА_4 у будь-який спосіб відчужувати частку у статутному капіталі                                    ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції», заборонити державним реєстраторам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у складі судді Олексюк А. В. від 25 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Заборонено ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» в особі його уповноважених представників відчужувати у будь-який спосіб належне підприємству нерухоме майно, а також заборонено ОСОБА_4 у будь-який спосіб відчужувати частку у статутному капіталі ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції».
Заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції», та стосовно будь-якого нерухомого майна, що належить підприємству вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також заборонено державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються змін розміру статутного капіталу, зміни складу учасників (засновників)                                         ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції».
Постановою Волинського апеляційного суду від 21 липня 2021 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким змінити ухвалу суду першої інстанції та заборонити товариству відчужувати у будь-який спосіб 10% належного товариству нерухомого майна, заборонити ОСОБА_4 у будь-який спосіб відчужувати 1/5 частки в статутному капіталі товариства, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. 
Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (пункт 2 частини першої, частина 3 статті 150 ЦПК України). 
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що між сторонами виник спір щодо визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно, яке становить 10% частки в статутному капіталі товариства.
Апеляційний суд встановивши, що позивачем у цій справі пред`явлено вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору, акта, скасування реєстраційних записів, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки у разі задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в цій справі.
Водночас, вимога майнового характеру - визнання права власності на спадкове майно, яке становить 10% частки в статутному капіталі                        ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції», не є співмірною тим  заходам забезпечення позову про застосування яких просив позивач та може призвести до порушення збалансованості інтересів сторін.
Твердження заявника про те, що висновки апеляційного суду суперечать практиці Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові                    від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 є необґрунтованими, оскільки у наведеній заявником постанові Верховного Суду та оскаржуваному судовому рішенні встановлено різні фактичні обставини.
Зазначені ОСОБА_1 у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержаннянорм процесуального права та зводяться до незгоди з висновками суду і тлумачення на свій розсуд норм процесуального права.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення апеляційної інстанції, оскільки ґрунтуються на незгоді з висновками суду апеляційної інстанції, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на постанову апеляційного суду, якою вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович, на постанову Волинського апеляційного суду від 21 липня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян 
 
Н. Ю. Сакара