ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3579/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
                                                               В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, яким просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.03.2020 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу), виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, згідно довідки прокуратури Черкаської області №18-298 вих. 20 від 12.03.2020 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити разово та однією сумую виплату ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 13.12.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії і переказати її на особистий рахунок.           
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії є незаконним та таким, що грубо порушує конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, гарантовані Конституцією України, Законами України.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р. позовні вимоги задоволено частково:
Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсії №15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 17.03.2020 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 12.03.2020 №18-298вих20.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )  перерахунок та виплату пенсії з 13.12.2019 відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 12.03.2020 №18-298вих20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
          У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційну скаргу вмотивовано тим, що її право на перерахунок пенсії 80% без обмеження розміру пенсії вже встановлено постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.07.2016 у справі № 712/7601/16-а.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у частині позовних вимог щодо відсоткового розміру пенсії відносно заробітної плати та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження її граничним розміром, суд першої інстанції виходив із того, що вони є передчасними, оскільки відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні перерахунку будуть порушені.
Тому, беручи до уваги, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог суд першої інстанції відмовив, як передчасних, при цьому врахувавши  позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.09.2020 за наслідками розгляду зразкової справи №560/2120/20.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 11.03.2014 отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру».
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.07.2016 у справі № 712/7601/16-а, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/129 вих.16 від 31.05.2016 року у розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою начальника відділу прокуратури Черкаської області з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.
На виконання даної постанови, відповідачем було проведено такий перерахунок з 01.01.2016 року.
30.08.2017 постановою Кабінету Міністрів України № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України  щодо оплати праці працівників прокуратори» були збільшені посадові оклади працівників прокуратури та деякі інші доплати.
13.03.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 згідно довідки прокуратури Черкаської області від 12.03.2020 №18-298вих20.
Рішенням від 17.03.2020 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, зазначивши, що   право на перерахунок пенсії виникає з 13.12.2019;  підстави для перерахунку пенсії згідно  довідки прокуратури Черкаської області від 12.03.2020 №18-298вих20 відсутні, оскільки розмір заробітної плати зазначено на 06.09.2017 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.
Вважаючи свої права порушеними, а відмову відповідача у перерахунку пенсії в належному розмірі неправомірною, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури був і є Закон України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ, з цієї дати - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).
Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури до 15 липня 2015 року визначалися статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Так, за ч.1 статті 50-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців.
Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно ч.9 статті 50-1 Закону №1789 прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.
Згідно ч.13 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
Надалі 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч.18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Таким чином, після 01 січня 2015 року повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури законодавець делегував Уряду.
15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
Частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, частини 13 та 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі № 825/506/18 (Пз/9901/16/18).
Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що з визнанням рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 неконституційними положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, у осіб, яким призначена пенсія як колишнім працівникам прокуратури, виникло право на перерахунок їх пенсії відповідно до порядку, визначеного рішенням Конституційного Суду України, в якому зазначив, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Отже, у позивача є право на перерахунок пенсії, вправі розраховувати на застосування до його правовідносин положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019. Тобто, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки  Прокуратури Черкаської області від 12.03.2020 № 18-2986 вих20.
Разом з тим, у постанові від 03.03.2021 у справі №340/1916/20 Верховний Суд підкреслив, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір. Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить та ж таки ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення). 
З огляду на зазначені висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача саме відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.
Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року за №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам.
Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 є чинною, відсутні підстави для її незастосування.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не здійснювався перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення Конституційного Суду України 13.12.2019 року №7-р(II)/2019. Питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії по інвалідності, тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Суд апеляційної інстанції при вирішені спору керується позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 провадження №Пз/9901/9/20, в якому Верховний Суд дійшов висновків, що з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 року та вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє). Висновки Верховного Суду у зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р (II)/2019. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року рішення у зразковій справі №560/2120/20 залишено без змін.
Враховуючи передчасність вимог позивача про відсоток заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, такі вимоги задоволенню не підлягають.
З огляду на наведені норми та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення  з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Разом з тим, у відповідності до ч. 2ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» колегія суддів враховує положення Конвенції та практику ЄСПЛ як джерела права, зокрема, п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010, в якому Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Повне судове рішення складено 17.08.2021 року.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,  апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р.- залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                                    В.В. Кузьменко
          
          А.Г. Степанюк