КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8925/2021      
справа № 2-1156-1/10                                         

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 12 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Судді - доповідача:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                           Соколової В.В.
                                                   Поліщук Н.В.
            При секретарі               Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Могилян Людмили Василівни на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року, постановлену суддею Сенько М.Ф. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха О.Я., заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
26.03.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця. Одночасно просили суд забезпечити скаргу шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1156-1/10 від 13.05.2011 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30.05.2008 року.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року зупинено стягнення в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1156-1/10 від 13.05.2011 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30.05.2008 року, до вирішення справи по суті.
Не погодившись з ухвалою суду, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, мотивуючи тим, що  ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права. Зокрема вказав, що судом невірно застосовано ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім того, суд вийшов за межі розгляду скарги, зупиняючи стягнення на підставі виконавчого листа щодо стягнення з солідарних відповідачів. Судом першої інстанції не враховано, що виконавче провадження було відкрите 9 років назад і за цей час не було сплачено жодної гривні. Зазначає, що відповідно до ч.6 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку,  а не в разі оскарження дій державного виконавця.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги та скасування заходів забезпечення позову заперечувала.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи стягнення по виконавчому листу, суд першої інстанції, керуючись п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність, виходив з того, що стягнення на підставі виконавчого листа доцільно зупинити до розгляду скарги на дії державного виконавця.
Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха О.Я., заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції ( м. Київ), Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гречух Олег Ярославович, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна".
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2021 року задоволено заяву заявника ОСОБА_1 та до вирішення даного спору по суті зупинено стягнення в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1156-1/10 від 13.05.2011 року, виданого Святошинським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30.05.2008 року.
Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України  позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У відповідності до п.2 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2009 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи   питання   щодо   застосування   певного   виду забезпечення позову,  суди повинні виходити з того, що наведений у ч.  1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані   й  інші  його  види,  але  з  урахуванням  обмежень, установлених ч.  4 зазначеної  статті.  Недопустимо  забезпечувати позов  шляхом  зупинення  виконання  судових  рішень,  що  набрали законної сили.
Оскільки судове рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні, чинні норми законодавства не дають підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого документа на час розгляду скарги на дії державного виконавця, тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення.
Відповідно до статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, а саме : зупиняючи стягнення в рамках виконавчого провадження, послався на ст.. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .
На час розгляду заяви про зупинення стягнення ст.. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачала  такого зупинення, тобто суд застосував норму права, яка не підлягала застосуванню, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову у зупиненні виконання рішення, оскільки при розгляді скарги на дії державного виконавця не передбачено зупинення стягнення за виконавчими листами.
За таких обставин, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
 
Керуючись ст.  367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу представника Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Могилян Людмили Василівни задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1156-1/10 від 13.05.2011 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30.05.2008 року відмовити.
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
               Повний текст постанови виготовлено   13 липня  2021 року.

 
Суддя - доповідач:     
 
                    Судді: