У х в а л а
08 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 145/631/21-ц
 
провадження № 61-10462 ск 21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка», державного реєстратора Заремби Сергія Володимировича про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,
ВСТАНОВИВ :
У квітні 2021 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка», державного реєстратора Заремби С. В. про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. 
Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду заяву про забезпечення позову. 
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 
2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року залишено без задоволення. 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення заяви про забезпечення позову. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зроблено правовий висновок про те, що неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви. Обмеження права на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою відмовлено у забезпеченні позову за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову чи залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову 
у забезпеченні позову, не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20-ц (провадження 
№ 12-90гс20) про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано 
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята 
до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення щодо відмови 
у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), 
не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
Отже, оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку щодо відмови у забезпеченні позову, 
не передбачено.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області 
від 16 квітня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду 
від 27 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка», державного реєстратора Заремби Сергія Володимировича про усунення перешкод 
у користуванні земельними ділянками відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Б. І. Гулько

                                                                                                                 Г. В. Коломієць

                                                                                                                Д. Д. Луспеник