УХВАЛА

05 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  920/639/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В. (головуючий),  Малашенкової Т.М. та  Селіваненка В.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" (далі - Товариство)
на рішення господарського суду Сумської області  від 13.11.2020 та 
постанову Північного  апеляційного господарського суду від 19.04.2021
за позовом Товариства
до акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - Об`єднання)
про стягнення 11   790   106,19 грн та 
за зустрічним позовом Об`єднання
до Товариства 
про стягнення 17   644   995,70 грн,

ВСТАНОВИВ:
07.05.2021 (відповідно до поштової відмітки на конверті) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області  від 13.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у цій справі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс).
На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, зокрема, статті 74, 75, 86, 236, 237  ГПК України та неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, статті 262, 265, главу 32 (статті 306, 307, 308, 315)  Господарського кодексу України, статті 267, 628, 653, 909 Цивільного кодексу України, статті 21, 37 Закону України "Про транспорт", статті 3, 12 Закону України "Про трубопровідний транспорт", статті 1, 19 Закону України "Про теплопостачання" за відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах.
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд, враховуючи, що остання подана в межах строків, встановлених статтею 288 ГПК України та відповідає вимогам статті 290 ГПК України, дійшов висновку що подані матеріали достатні для касаційного розгляду.
Разом з тим до касаційної скарги додано клопотання, в якому скаржник просить зупинити дію оскаржуваних рішення господарського суду Сумської області від 13.11.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі №920/639/17 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. 
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга Об`єднання зі справи №920/431/17, в межах якої останнє подало клопотання про вихід за межі апеляційної скарги та застосування положень статті 315 Господарського кодексу України до правовідносин у вказаній справі, з огляду  на  висновки  апеляційного суду, викладені в  оскаржуваній постанові  суду апеляційної інстанції від 19.04.2021 у справі №920/639/17 щодо застосування вказаної норми до правовідносин за договором транспортування теплової енергії, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду у справі №920/431/17. Тому, на думку скаржника, з урахуванням частини четвертої статті 75 ГПК України є пряма загроза застосування Північним апеляційним господарським судом при розгляді справи №920/431/17 висновків та встановлених обставин у судових рішеннях зі справи №920/639/17 щодо застосування положень статей 306 та 315 Господарського кодексу України, що, в свою чергу, впливає на визначення позовної давності та підстав для відмови в позові у зв`язку з її пропуском при зверненні Товариства до суду. Наведене, за твердженням  скаржника, у випадку застосування судом преюдиції при розгляді справи №920/431/17, призведе до порушення його прав, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, як зупинення дії оскаржуваних судових рішень у цій справі, оскільки для відновлення його прав необхідно буде докласти значних зусиль та додаткових витрат, які пов`язані з підготовкою касаційного оскарження у справі №920/431/17.  
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії  має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.  
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. 
Однак посилання скаржника на ймовірне встановлення та застосування судом апеляційної інстанції при розгляді іншої справи преюдиційних обставин, встановлених у цій справі, а також можливе звернення з касаційною скаргою у іншій справі не можуть бути безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).
Суд враховує, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду. 
Крім того, у разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови. 
Разом з тим у клопотанні Підприємства не наведено обґрунтованих доводів того, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин,  у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.
Керуючись статтями 234, 294,332 ГПК  України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" на рішення господарського суду Сумської області від 13.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у  зі справи №   920/639/17.
2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на  25 серпня 2021 року об  11:15  у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.
3. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 09 серпня 2021 року.
4. У задоволенні клопотання про зупинення дії рішення господарського суду Сумської області від 13.11.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у  зі справи №   920/639/17 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                     І. Булгакова

Суддя                    Т. Малашенкова   

Суддя                                                                                                     В. Селіваненко