ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2021 р.           Справа№ 910/10780/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
при секретарі судового засідання : Шевченко Н.І.
за участю представників сторін: 
від заявника: не прибув;   
від позивача: не прибув;   
від відповідача: не прибув;   
від третьої особи 1: не прибув;   
від третьої особи 2: не прибув;   
від третьої особи 3: не прибув; 
від третьої особи 4: не прибув,   
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року (повний текст складено - 17.05.2019 року).
у справі № 910/10780/16 (суддя: Джарти В.В.)
за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому документі у справі № 910/10780/16
за позовом Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Аурум Фінанс"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача
1. Національний банк України
2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
3. ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 4. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А.
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

                                                                                                      ВСТАНОВИВ:
          Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Аурум Фінанс"  (далі - відповідач), за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національний банк України (далі - третя особа 1), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа 2), ОСОБА_2 (далі - третя особа 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. (далі - третя особа 4) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
                      Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року позов було задоволено у повному обсязі, застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину, зобов`язано Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Аурум Фінанс" повернути Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" оригінали документів згідно з актами приймання-передачі від 27.05.2015 року та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Аурум Фінанс" на користь Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" грошові кошти в сумі 67  785,62 грн та судовий збір у розмірі 17  477,60 грн. 
             31.07.2017 року було видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року у справі № 910/10780/16, повний текст якого складено 30.05.2017 року, яке набрало законної сили  12.06.2017 року.
           24.04.2019 року до відділу автоматизованого документообігу, моніторингу виконання документів (канцелярії) суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому документі, відповідно до якої заявник просить:
              - замінити сторону стягувача його правонаступником у виконавчому документі виданого Господарським судом міста Києва на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року у справі № 910/10780/16 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Аурум Фінанс" повернути Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" оригінали документів згідно з актами приймання-передачі від 27.05.2015 року, а саме з Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на фізичну особу ОСОБА_1 
               - замінити сторону стягувача його правонаступником у виконавчому документі виданого Господарським судом міста Києва на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року у справі № 910/10780/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  "ФК Аурум Фінанс" на користь ПАТ "Український професійний банк" грошові кошти в сумі 67  785,65 грн та судовий збір у розмірі 17477,60 грн, а саме з Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на фізичну особу ОСОБА_1 .
               Господарський суд міста Києва у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому документі у справі № 910/10780/16 - відмовив своєю ухвалою від 11.05.2019 року (повний текст складено - 17.05.2019 року).
               Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому документі - задовольнити у повному обсязі. 
          Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. 204 Цивільного кодексу України.
          Також, скаржник наголосив на тому, що ним набуто право вимоги, у тому числі за рішенням суду у справі №910/10780/16 у порядку, визначеному чинним законодавством. 
          Крім того, скаржник вказав, що відмова суду у заміні сторони у справі №910/10780/16 є безпідставним втручанням суду у правомірне здійснення  сторонами цивільних прав та виконанні обов`язків, оскільки метою  заміни сторони є можливість безпосереднього одержання  оригіналів документів, які відповідачем незаконно утримуються.  
          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2019 року справу № 910/10780/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Смірнова Л.Г., Руденко М.А.
         Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року у справі № 910/10780/16 залишив без руху своєю ухвалою від 10.06.2019 року.
          Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі та надано суду апеляційної інстанції докази надсилання на адресу всіх учасників справи апеляційної скарги з додатками.
          Відтак, скаржником було усунено недоліки поданої апеляційної скарги.
          Розпорядженням В. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2185/19 від 16.07.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
                Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 року апеляційну скаргу у справі №910/10780/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В, судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.
                Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року у справі № 910/10780/16 та призначив до розгляду на 05.09.2019 року своєю ухвалою від 19.07.2019 року.
               Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А., у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 910/10780/16 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Пономаренко Є.Ю., Коротун О.М.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 року прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року у справі № 910/10780/16 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Коротун О.М.
                       04.09.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від третьої особи 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/10780/16 до вирішення пов`язаної з нею справи №754/8750/19.
            Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 року зупинено апеляційне провадження у справі №910/10780/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1       до набрання законної сили рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі   №754/8750/19.
                     09.06.2021 року на електронну адресу апеляційного суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення розгляду справи.
                              Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 року у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, апеляційну скаргу у справі №910/10780/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В, судді: Майданевич А.Г.,               Пономаренко Є.Ю
          Північний апеляційний господарський суд прийняв справу №910/10780/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя : Сулім В.В., суддів:   Майданевич А.Г., Пономаренко Є.Ю. Поновив апеляційне провадження у справі № 910/1726/18 та  призначив справу до розгляду на 22.07.2021 року своєю ухвалою від 16.06.2021 року.
           15.07.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів до апеляційного суду від представника третьої особи 1 надійшло  клопотання про розгляд справи №910/10780/16 за відсутності представника третьої особи, та просив у задоволенні  апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року у справі № 910/10780/16 відмовити, ухвалу Господарського суду  міста Києва від 11.05.2019 року у справі №910/10780/16 - залишити без змін.
          Крім того, представник третьої особи у вищевказаному клопотанні, зокрема, зазначив, що Київський апеляційний суд у своєму рішенні  від 22.04.2021 року у справі №754/8750/19 погодився із висновком суду першої інстанції та зазначив, що оскільки договір №52/1 від 26.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором від 08.02.2011 року нотаріально не посвідчений, то останній є нікчемним. Це означає, що ОСОБА_1 на підставі нікчемного договору №52/1 від 26.03.2019 року не набув прав іпотеко держателя за іпотечним договором від 08.02.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрованим у реєстрі вчинення нотаріальних дій  за №903, а відтак, не є правонаступником ПАТ «УБП»  у цих правовідносинах. 
Представники  сторін у судове засідання 22.07.2021  року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 року.
          Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення  Господарського суду міста Києва  в апеляційному порядку за відсутності представників  сторін,  які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. 
          Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала  Господарського суду  міста Києва  від 11.05.2019 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення,  з наступних підстав. 
          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 26.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (Банк, продавець) та ОСОБА_1 (покупець, новий кредитор) був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 52 (далі - договір), відповідно до якого Банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначних цим договором, права вимоги Банку до позичальника, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника або які зобов`язані виконати обов`язки боржника, за кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом також - основний договір, надалі за текстом договору - права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Сторони домовились, що відступлення Банком новому кредитору майнових прав за договором іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржника за основним договором, відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами одночасно із укладенням цього договору.
          Відповідно до п. 2.2 договору  новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього договору, набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи, проте не обмежуючись право вимагати належного виконання боржником зобов`язань за основним договором, сплати боржником грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язання, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору права вимоги за основним договором переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів за рахунку/рахунків боржників, що надане Банку відповідно до умов основного договору. 
          Згідно  п. 4.1. договору за відступлення прав вимоги за основним договором, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 33  164,44 грн, надалі ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
          Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами. Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами (п. 6.5 договору).
          Згідно додатку № 1 до вказаного договору новому кредитору були передані права вимоги за кредитним договором № 329 від 08.02.2011 року, укладеного з ОСОБА_2 .
          Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 26.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (продавець, Банк)  та ОСОБА_1 (покупець, новий кредитор) був укладений договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором № 52/1.
          Згідно пункту 1.2 договору № 52/1 від 26.03.2019 року покупець (новий кредитор) сплачує продавцю (Банк) за майнові права грошові кошти (плату) у розмірі та порядку, що визначені договором № 52 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором від 26.03.2019 року.
          Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
          Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).
          Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
          Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, керуючись вищевикладеними приписами законодавства та умовами укладених договорів, момент переходу права вимоги пов`язаний з моментом отримання Банком коштів.
          Відповідно до ч. 1  ст. 73 Господарського процесуального кодексу України  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
          Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
          Відповідно до ч. 1-3  ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
          Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у     постановах КГС ВС від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18).
           17.10.2019 року набув чинності      Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до  ГПК України  змінено назву      ст. 79 Господарського процесуального кодексу України   з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж     протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019  року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).           
          Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року у справі  № 129/1033/13-ц.
          Так, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів сплати грошових коштів за придбане право вимоги суду (оригіналу, або належним чином завірену копію платіжного доручення, тощо), у зв`язку з чим суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити факт переходу права вимоги до заявника за договорами.
          Відповідно до ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України).
          Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність  підстав для заміни стягувача за наказом Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 у справі  № 910/10780/16.
          При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що постановою  Київського апеляційного суду від 22.04.2021 року рішення від 09.10.2020 року та додаткове рішення від 11.12.2020 року  Деснянсього районного суду міста Києва у справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким, зокрема,  у задоволенні позову ОСОБА_1  про звернення стягнення на предмет іпотеки та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором, визнання іпотечного договору припиненим відмовлено.
          Київський апеляційний суд у своєму рішенні  від 22.04.2021 року у справі №754/8750/19, зокрема зазначив, що  оскільки договір №52/1 від 26.03.2019 року купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором від 08.02.2011 року нотаріально не посвідчений, то останній є нікчемним. 
           Згідно із ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
          Тобто,   ОСОБА_1 на підставі нікчемного договору №52/1 від 26.03.2019 року не набув прав іпотеко держателя за іпотечним договором від 08.02.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрованим у реєстрі вчинення нотаріальних дій  за №903, а відтак, не є правонаступником ПАТ «УБП»  у цих правовідносинах. 
          З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що ним набуто право вимоги, у тому числі за рішенням суду у справі №910/10780/16 у порядку, визначеному чинним законодавством.
          Твердження скаржника, що відмова суду у заміні сторони у справі №910/10780/16 є безпідставним втручанням суду у правомірне здійснення  сторонами цивільних прав та виконанні обов`язків, оскільки метою  заміни сторони є можливість безпосереднього одержання  оригіналів документів, які відповідачем незаконно утримуються спростовується висновками суду.  
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  заява ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому документі у справі  № 910/10780/16 задоволенню не підлягає.
          Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.  
          Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що  мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до мотивів викладених у заяві  про заміну сторони стягувача у виконавчому документі у справі № 910/10780/16, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.  
          Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).
          Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). 
          Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали  судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.   
          Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
                                                  
                                                       ПОСТАНОВИВ:          
           1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року залишити без задоволення.
           2.   Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року у справі №910/10780/16 залишити без змін.
           3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.
           4.   Матеріали справи №910/10780/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Є.Ю. Пономаренко

Дата складення повного тексту 22.07.2021 року.