УХВАЛА

11 серпня 2021 року 
Київ
справа №461/6488/17
адміністративне провадження №К/9901/8393/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши клопотання Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство «Піцца-Пронто» ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

20 вересня 2017 року бенефіціар ТОВ СУАП "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа - Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (з урахуванням уточнень), про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 414 від 06 червня 2016 року "Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на АДРЕСА_1".

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Співзасновник і бенефіціар Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

В касаційній скарзі скаржник заявила клопотання про зупинення дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року до ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції. Заявлене клопотання обґрунтоване незгодою скаржника із оскаржуваними судовими рішеннями.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та запропоновано учасникам справи протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали подати відзив на касаційну скаргу та заявлене клопотання.

В межах встановленого Судом строку, заперечення від відповідача та третьої особи на подане клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до Верховного Суду не надходило.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 

Згідно зі  статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України  та  статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями  380  та  381 Кодексу адміністративного судочинства України  механізму повороту виконання судового рішення.

Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.

Враховуючи, що клопотання скаржника про зупинення дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить належних обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, які Суд міг би оцінити, у його задоволенні слід відмовити.

Слід зауважити, що сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судових рішень та незгода сторони із цими рішеннями не є підставою для зупинення їх виконання. 

Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство «Піцца-Пронто» ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом Співзасновника і бенефіціара Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство "Піцца-Пронто" ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення, - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            Н.В. Коваленко