ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
(ДОДАТКОВА)
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       09 липня 2021 року                м. Чернівці        Справа № 723/1691/19

       Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого Лисака І.Н.,
       суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б., 
секретар: Собчук І.Ю.,
скаржник/стягувач: ОСОБА_1 ,
особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 
при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Центрального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі начальника відділу Лисенка Дмитра Борисовича на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Дедик Н.П., -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року Ткаченко О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.
Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , яка залишена постановою Чернівецького апеляційного суду від 07 липня 2021 року без змін, задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо невинесення постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа та ненадіслані документів виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_1 за виконавчим листом №723/1691/19 від 20.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. 
06 липня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що при ухваленні Чернівецьким апеляційним судом постанови від 01 липня Провадження №22-з/822/52/21                                       
2021 року не було вирішено питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, на підставі чого просив стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати в розмірі 10 100 грн.
Вказує, що в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України ним до закінчення судових дебатів було зроблено відповідну заяву про те, що докази про судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення постанови судом.
У запереченнях про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі Центральний відділ ДВС у місті Дніпрі просить у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.
В їх обґрунтування посилається на те, що подані заявником розміри та види витрат нічим не підтверджені, є неспівмірними, не відповідають понесеним фактичним витратам, а тому не можуть бути прийняті судом.
Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та Фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт , необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково без виклику зацікавлених осіб з наступних мотивів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В силу ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції вбачає достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення письмових заяв учасників та доданих ними доказів, отже не має необхідності виклику сторін в судове засідання.
З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернівецького апеляційного суду питання розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу адвоката, в суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи не вирішувалось, про те у поданих письмових поясненнях від 30.06.2021 року було заявлено про надання доказів понесення таких в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України (а.с.119-122).
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, у якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин 4 та 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У п.9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено: представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону).
Відповідно до ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами; представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Так, стороною заявника подано клопотання про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 05.07.2021 року, акт здачі-прийняття послуг від 05.07.2021 року, в яких дублюються найменування та перелік правових послуг, що виконані та їх вартість, а саме: зустріч та усна консультація клієнта вартістю 1000 грн; підготовка письмових пояснень від 30.06.2021 року вартістю 4000 грн; представництво в суді 24.06.2021 року 1000 грн; ознайомлення з матеріалами справи 24.06.2021 року вартістю 1000 грн; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення вартістю 1500 грн; підготовка клопотання про детальний опис виконаних адвокатом робіт вартістю 500 грн; підготовка акту здачі-прийняття наданих послуг вартістю 100 грн; представництво в суді по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат вартістю 1000 грн, а також договір про надання правничої допомоги від 24.06.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , квитанція до прибуткового касового ордера від 05.07.2021 року про оплату 10 100 грн (а.с.136-142). 
Зазначені документи з метою забезпечення права на заперечення були направлені Центральному ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Колегія суддів оцінюючи об`єм фактично наданих адвокатських послуг та витрат на них керується принципами справедливості та верховенством права, зважає на складність справи й констатує, що такий розмір витрат є завищеним щодо іншої сторони спору. 
Враховуючи обґрунтування клопотання про відшкодування вказаних витрат та заперечення відділу ДВС суд звертає увагу на те, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги.
Так, підготовка клопотання про детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та підготовка акту здачі-прийняття послуг не відноситься до перелічених вище видів правової допомоги, а тому компенсації не підлягають.
Також, вартість представництва в суді по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат не може бути додана, оскільки судом не приймалося рішення про необхідність виклику сторін у судове засідання.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру і співмірності, з огляду на конкретні обставини справи.
Так, витрати по зустрічі та усній консультації клієнта вартістю 1000 грн з підготовкою письмових пояснень від 30.06.2021 року вартістю 4000 грн, а також ознайомлення з матеріалами справи 24.06.2021 року вартістю 1000 грн та підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення вартістю 1500 грн на загальну суму 8500 грн охоплюються однією метою – доведення позиції учасника справи суду, отже не можуть тарифікуватися роздільно. Представництво 24.06.2021 року в суді розпочалося у призначений судом час без запізнень і тривало в судовому засідання 6 хв 12 секунд, отже 1000 грн є сумою завищеною.
За наведених обставин колегія суддів з урахуванням принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом, співмірності витрат наданим адвокатським послугам на стадії виконання судового рішення приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви в сумі 3000 грн, що буде достатньою компенсацією для заявника.
Керуючись ст.ст.270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити частково.
Стягнути з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий – підпис /І.Н. Лисак/
Судді – підписи /Н.К. Височанська, І.Б. Перепелюк/