Номер провадження: 22-ц/813/6443/21 
Номер справи місцевого суду: 2-4290/10
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.
за участю секретаря судового засідання: Тищенко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Христюка Юрія Георгійовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, 

                                        В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року представник ТОВ «ФК «Ассісто» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 25 березня 2020 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Ассісто» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 132/04ф від 06.10.2004 року, боржниками якого за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2010 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
       Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року заяву ТОВ «ФК «Ассісто» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ТОВ «ФК «Ассісто» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Христюк Юрій Георгійович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року скасувати та відмовити заявнику у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання, призначене на 07.09.2021 року на 14:30 годину не з`явилися.
Від представника ОСОБА_1 адвоката Христюка Юрія Георгійовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з 07.09.2021 року на іншу дату, у зв`язку з тим, що представник в цей день приймає участь у розгляді іншої справи.
Проте доказів, про його виклик в цей день – 07.09.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси для участі у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 (наприклад судова повістка), адвокат не надає. 
За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено відступлення права вимоги від ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ТОВ «ФК «Ассісто» та спростовано посилання представника ОСОБА_1 адвоката Христюка Юрія Георгійовича про можливість заміни сторони виконавчого провадження за умови відкритого виконавчого провадження, як такі, що суперечать положенням статті 442 ЦПК України та практиці ВС.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2010 року позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 509,48 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 84 947,24 грн., а також суму за судовий збір у розмірі 849,47 грн, витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 30 грн.
 
Відповідно матеріалів справи, виконавчий документ було видано 11 лютого 2011 року (том 1, а.с.168).
 
Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2016 року та 15.06.2017 року відмовлено ПАТ «ВіЕйБі Банк» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (том 1, а.с.155,199).
 
26 лютого 2020 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-02-05-000083-b за лотом GL16N616802 активів АТ «ВТБ Банк»та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»). Переможцем торгів стало ТОВ «ФК «Ассісто».
 
Відповідно протоколу електронного аукціону, ціна продажу активів ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») склала 71 685 831,43 грн., в тому числі ПДВ 51 473,71 грн.
 
Відповідно платіжного доручення № 36 від 12.03.2020 року ТОВ «ФК «Ассісто» перерахувало на рахунок ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») 71 685 831,43 грн. (том 2, а.с.29).
 
Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом № UA-EA-2020-02-05-000083-b від 26.02.2020 року, 25.03.2020 року ПАТ «Всекраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ТОВ «ФК «Ассісто» уклали договір про відступлення прав вимоги № 616802.272.
 
Відповідно до умов договору відступлення, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відступає, а ТОВ «ФК «Ассісто» набуває права вимоги Банку до боржників, в тому числі і право вимоги за кредитним договором № 132/04ф від 06.10.2004 року та іншими договорами, що витікають з нього.
 
Таким чином, з моменту підписання та виконання договору відступлення прав вимоги № 616802.272 від 25.03.2020 року ТОВ «ФК «Ассісто» набуло права первісного кредитора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у зобов`язанні за кредитним договором та іншими договорами, які витікають з нього, тому може бути замінений, як його правонаступник. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України  «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення ТОВ «ФК «Ассісто» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». 
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня  2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),  від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 19.02.2020 року у справі № 2-3897/10
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про заміну ПАТ «Всекраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк») його правонаступником ТОВ «ФК «Ассісто», а наведені апелянтом доводи висновок районного суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Христюка Юрія Георгійовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16.09.2021 року

Головуючий                О.М. Таварткіладзе 

Судді:                О.В. Князюк

С.О. Погорєлова