Справа № 344/9119/21 
Провадження № 22-ц/4808/1258/21 
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В. 
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючої (суддя-доповідач)                Мелінишин Г.П.
       суддів:                                        Пнівчук О.В., Томин О.О.,        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на ухвалу Івано-Франківського міського суду в складі судді Шамотайла О.В., постановлену 09 червня 2021 року в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
в с т а н о в и в :
У червні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Калінін С.К., звернувся в суд з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. №8142 від 15 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 265,00 грн. Одночасно подано заяву про забезпечення позову.
На обґрунтування підсудності справи за вибором позивача цьому суду представник заявника посилався на положення частини 12 статті 28 ЦПК України щодо права пред`явлення позову до стягувача за місцем проживання боржника по  АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Івано-Франківського міського суду.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 червня 2021 року справу та заяву про забезпечення позову передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва. При цьому суд виходив з того, що виконавчі дії здійснюються приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л., якою в рамках виконавчого провадження винесено постанову від 21 квітня 2020 року про арешт майна, що належить боржнику за адресою: АДРЕСА_2 . А отже виконавчі дії здійснюються за місцезнаходженням його майна за вказаною адресою в м.Києві. Натомість у матеріалах позовної заяви відсутні докази виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса в м. Івано-Франківську.
Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
На його думку, суд неправильно застосував норму частини 12 статті 28 ЦПК України, відповідно до якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися за місцем його виконання. Так за змістом статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі можуть вчинятись ним на всій території України. 
Правом визначення альтернативної підсудності наділений позивач, який звернувся в суд за місцем свого проживання, на підтвердження чого було надано копію паспорта з відміткою про його реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 . Вважає, що суд ухилився від розгляду справи зіславшись на адресу проживання заявника в АДРЕСА_2 , де він ніколи не проживав. Натомість приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив дійсну адресу проживання боржника. Аналогічно приватний виконавець у своїх постановах вказав вигадану стягувачем адресу.
Таким чином, дана справа підсудна Івано-Франківському міському суду, тобто суду за місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 у м. Івано-Франківську. 
Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористались.
В силу частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Передаючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва, суд першої інстанції виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є саме це місто, оскільки виконавчі дії здійснюються приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л., якою в рамках виконавчого провадження №61878520 винесено 21 квітня 2020 року постанову про арешт майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . А отже суд вважав, що виконавчі дії здійснюються за місцезнаходженням його майна за вказаною адресою. Відтак суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для прийняття Івано-Франківським міським судом до розгляду цієї позовної заяви та передав її за правилами загальної підсудності, у порядку частини 2 статті 27, частини 1 статті 31 ЦПК України за місцезнаходженням боржника та його майна до Печерського районного суду м.Києва.
Однак з таким висновком колегія суддів погодитись не може.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
В позовній заяві зазначено адресу відповідача - 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корпус 2, офіс 9. З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Фінфорс» є 01042, м. Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, будинок 4/6, корпус В, кабінет 508-2. 
Разом з тим статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача. Так, частиною 12 цієї статті передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.
При цьому правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Отже, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся за місцем реєстрації свого проживання до Івано-Франківського міського суду.
Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
За правилами частин першої та другої цієї статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Тобто виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19.
Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. 15 квітня 2020 року видано виконавчий напис № 8142 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 10 265,00 грн за кредитним договором № 576960-А від 07 червня 2019 року (а.с. 12). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 21 квітня 2020 року відкрито виконаве провадження №61878520 з виконання цього виконавчого напису. У цей же день приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна та коштів боржника. При цьому адресою проживання ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_2 (а.с. 19-21). 
Пред`являючи до Івано-Франківського міського суду позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, заявник використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності. Позов подано до суду за місцем реєстрації його проживання, на підтвердження чого до позовної заяви долучено копію паспорта. Як вбачається з 12-13 сторінок паспорта ОСОБА_1 з 09 серпня 2019 року був зареєстрований у АДРЕСА_4 , а з 21 грудня 2020 року - в АДРЕСА_1 (а.с. 8 - зворот). 
Натомість суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, належним чином не оцінив цей письмовий доказ, а відтак дійшов помилкового висновку про непідсудність даної справи Івано-Франківському міському суду. 
Таким чином оскільки на час звернення з даним позовом справа була підсудна саме цьому суду, то були відсутні правові підстави для її передачі до Печерського районного суду м.Києва.
Згідно вимог статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині 12 статті 28 ЦПК України, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального права, а тому не може залишатися в силі.
Відповідно вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича задовольнити. 
Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 червня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                         Г.П. Мелінишин
Судді:                                                                                О.В. Пнівчук
                                                                               О.О. Томин

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 року