УХВАЛА

27 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/1345/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - АТ "Дніпропетровськгаз", скаржник, відповідач)
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021

у справі № 904/1345/20
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі- АТ "НАК "Нафтогаз України", позивач)
до АТ "Дніпропетровськгаз",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут",
про визнання недійсним правочину у вигляді заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 за № 490007.2-Сл-20086-12191219,

ВСТАНОВИВ:

АТ "Дніпропетровськгаз" 12.07.2021 (згідно з відбитком штампу вхідної кореспонденції Центрального апеляційного господарського суду) через Центральний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі №904/1345/20; направити справу до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду зустрічного позову АТ "Дніпропетровськгаз".

На електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 19.07.2021 надійшли заперечення АТ "НАК "Нафтогаз України" проти відкриття касаційного провадження у справі, які підписані ЕЦП.

Підпис ЕЦП перевірено і підтверджено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 19.07.2021.

У відповідності до вищезазначених заперечень, АТ "НАК "Нафтогаз України" просить Суд відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ    "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №    904/1345/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України та визнати дії АТ "Дніпропетровськгаз" зловживанням процесуальними правами.

Заперечення проти відкриття касаційного провадження мотивовані тим, що правильне застосування норм права судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.08.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/1345/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.  

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.08.2021 № 29.3-02/2782 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/1345/20 у зв`язку з відпусткою судді Бенедисюка І.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 26.08.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/1345/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової    Т.М. - головуючий, Булгакової І.В., Колос І.Б.  

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №    904/1345/20, повернуто без розгляду зустрічний позов АТ "Дніпропетровськгаз" про визнання припиненим зобов`язання на підставі заяви про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 № 490007-Сл-20086-1219.

Судові рішення мотивовані тим, що АТ "Дніпропетровськгаз" пропустило визначений статтею 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк на пред`явлення зустрічного позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій під час винесення оскаржуваних судових рішень було порушено норми процесуального права, а саме частину третю статті 2, частину першу статті 4, частину п`яту статті 13, статтю 86, частину першу статті 119, статтю 236 ГПК України. 

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що АТ "Дніпропетровськгаз" не мало можливості звернутися до суду із зустрічною позовною заявою у строк, встановлений для подання відзиву, оскільки на той час було заявлено клопотання про призначення судової-економічної експертизи, задоволення якого призвело б до вирішення спору  по суті.

Приписами статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. 

За приписами частини першої цієї ж статті відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною восьмою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. 

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 118 ГПК України за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. 

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином у разі подання зустрічного позову поза межами строку встановленого судом для подання відзиву, суд повертає заяву заявнику.

Верховний Суд також вважає за необхідне зазначити, що правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення. Така позиція щодо застосування статті 180 ГПК Укараїни є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі №925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі №910/2892/19 і колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав відступати від неї.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі                           №904/1345/20 було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 

Судами встановлено, що ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 у справі №    904/1345/20 отримано АТ "Дніпропетровськгаз"  - 13.03.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 140 т. 1).

АТ "Дніпропетровськгаз" із зустрічною позовною заявою засобами поштового зв`язку звернулося до місцевого господарського суду - 01.06.2021, тобто з порушенням строку, встановленого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 у справі №    904/1345/20 та із пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 180 ГПК України, без клопотання про поновлення строку та зазначенням причин, через які він пропустив строк на звернення із зустрічною позовною заявою.

Доводи скаржника про те, що АТ "Дніпропетровськгаз" не мало можливості звернутися до суду із зустрічною позовною заявою у строк, встановлений для подання відзиву, оскільки на той час було заявлено клопотання про призначення судової-економічної експертизи, задоволення якого призвело б до вирішення спору  по суті відхиляються судом, оскільки не доводять причино-наслідкові зв`язки між можливістю подати зустрічний позов у встановлені строки та поданим клопотанням про призначення судової-економічної експертизи. Подача зустрічного позову та клопотання не є суперечливими і взаємовиключними.   

Враховуючи викладене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи щодо подання зустрічної позовної заяви з порушенням строків, встановлених частиною першою статті 180 ГПК України, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правомірного висновку про повернення заявнику зустрічної позовної заяви.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права               (статті 180 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на зазначене правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ГПК України під час прийняття оскаржуваних судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією               № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                        АТ    "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №    904/1345/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Доводи АТ "НАК "Нафтогаз України"  викладені у запереченні проти відкриття касаційного провадження в цій частині є прийнятними.Заперечення проти відкриття касаційного провадження

Розглянувши доводи АТ "НАК "Нафтогаз України" щодо застосування до скаржника заходів процесуального примусу, викладені у запереченнях проти відкриття касаційного провадження, враховуючи право учасника справи на оскарження судових рішень у апеляційному та касаційному порядку, колегія суддів наразі не вбачає підстав для визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами.

Керуючись статтями 174, 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №904/1345/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    І. Колос