Ухвала
 
19 липня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 638/20120/16
провадження № 61-16746св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна, про визнання недійсним кредитного договору, застосування наслідків недійсного правочину, визнання недійсним договору застави та реєстраційного запису про заставу рухомого майна, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 16 грудня 2011 року № 50002766 врозмірі 1 219 385,39 грн, з яких: 683 001,24 грн - основна сума боргу за кредитом; 112 089,41 грн - страхові виплати за період з грудня 2015 року по лютий 2017 року (збитки у зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо страхування майна), 70 820,79 грн - 3 % річних; 353 473,95 грн - інфляційні втрати.
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, до ТОВ «Порше Мобіліті», треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр»), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г. В., про визнання недійсним кредитного договору, застосування наслідків недійсного правочину, визнання недійсним договору застави та реєстраційного запису про заставу рухомого майна, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити дії, в якому просила: визнати порушеним її право як споживача фінансових послуг при укладенні з ТОВ «Порше Мобіліті» кредитного договору від 16 грудня 2011 року № 50002766 у зв`язку з визначенням ціни договору неналежним чином; визнати графік погашення кредиту, який не містить розрахунку у гривні, недійсним; тлумачити зміст положення пункту 1.3.1 загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору № 50002766 (далі - Загальні умови кредитування) таким, що розмір платежів, які підлягають сплаті позичальником на виконання кредитного договору, визначено у гривні на день укладення кредитного договору; визнати недійсним положення пункту 1.3.1 Загальних умов кредитування; визнати несправедливою вимогу пункту 1.3.1 щодо нарахування додаткових платежів, які передбачають зміни у витратах; визнати недійсним кредитний договір від 16 грудня 2011 року № 50002766; визнати недійсним договір застави транспортного засобу від 22 грудня 2011 року № 50002766; визнати недійсним реєстраційний запис про заставу рухомого майна; зобов`язати реєстратора ДП «Інформаційний центр» виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження - заставу автомобіля «AUDI A6», колір - сірий, 2011 року випуску, тип палива - бензин, об`єм двигуна - 2 995 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 ; визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. за реєстровим № 451; зобов`язати ТОВ «Порше Мобіліті» прийняти від неї грошові кошти в розмірі 58 384,24 грн як різницю між отриманою та частково виплаченою нею сумою на виконання кредитного договору.
 
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 лютого 2018 року позови ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1  об`єднані в одне провадження.
 
Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано порушеним ТОВ «Порше Мобіліті» право ОСОБА_1 як споживача фінансових послуг при укладенні кредитного договору від 16 грудня 2011 року № 50002766 у зв`язку з визначенням неналежної чином ціни договору. Визнано недійсним кредитний договір від 16 грудня 2011 року № 50002766, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 . Визнано недійсним договір застави від 22 грудня 2011 року № 50002766, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Швець Р. О. за реєстровим № 11905. Визнано недійсним реєстраційний запис про заставу рухомого майна, внесений реєстратором Київської обласної філії ДП «Інформаційний центр» Куценко І. С. згідно з витягом від 28 грудня 2011 року № 34482030 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Зобов`язано реєстратора ДП «Інформаційний центр» виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження - заставу автомобіля «AUDI A6», колір - сірий, 2011 року випуску, тип палива - бензин, об`єм двигуна - 2 995 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 . Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим № 451 від 24 березня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. щодо звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «AUDI A6», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . Зобов`язано ТОВ «Порше Мобіліті» прийняти від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 49 702,73 грн (у зв`язку з застосуванням двосторонньої реституції) як різницю отриманої та частково виплаченої ОСОБА_1 суми на виконання кредитного договору. Стягнуто з ТОВ «Порше Мобіліті» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 376,80 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» відмовлено. В задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду місті Харкова від 20 грудня 2019 року в частині зобов`язання державного реєстратора виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження та в частині зобов`язання ТОВ «Порше Мобіліті» прийняти грошові кошти змінено. Абзаци шостий, восьмий резолютивної частини рішення місцевого суду викладено в такій редакції: «Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження - заставу автомобіля «AUDI A6», колір - сірий, 2011 року випуску, тип палива - бензин, об`єм двигуна - 2 995 куб. см, номер кузова НОМЕР_1 »; «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму в розмірі 49 702,73 грн». В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» просить скасувати рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із Дзержинського районного суду міста Харкова.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна, про визнання недійсним кредитного договору, застосування наслідків недійсного правочину, визнання недійсним договору застави та реєстраційного запису про заставу рухомого майна, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко