Ухвала
10 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 311/563/20
провадження № 61-14656ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно нього.
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 05 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - відмовлено.
Попереджено ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Василівського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 
2021 року у цій справі - скасовано, прийнято нову постанову, за якою:
«Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - задоволено.
Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .»
 
27 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду 
від 20 липня 2021 року (надійшла до суду 31 серпня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_2  звернувся до суду  з позовом у 2020 році.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
При подачі позовної заяви ОСОБА_2 заявляв одну позовну вимогу немайнового характеру. 
Отже,  ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір 
у розмірі 1 681,60 грн (840,80*200%=1 681,60 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Також у касаційній скарзі порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи,
 їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання 
чи перебування (для фізичних осіб),  оскільки у касаційній скарзі не вказана третя особа - служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.
Таким чином, заявнику необхідно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 11 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць