ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/627/21  Номер провадження 33/814/528/21	Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,
за участі:
захисника - адвоката Пасової Т.Ф.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пасової Т.Ф. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08 липня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий водієм ТОВ „Логістік Авто 2017", проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави. 
Постановою судді ОСОБА_1. визнаний винуватим в тому, що він 28.05.2021 року, о 04.30 год., керуючи транспортним засобом „DAF TE 95 XF", д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом „Pacton", д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись по 280 км. автодороги „Київ-Харків-Довжанський" в напрямку м.Полтава, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду - припаркований автомобіль „DAF 95 XF 430", д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом „Kogel SN 24", д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
       На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та зобов`язати управління патрульної поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, щодо водія автомобіля „DAF 95 XF 430". 
       Зазначив, що в діях водія  ОСОБА_2 вбачаються порушення п.15.11 ПДР України, оскільки він в умовах недостатньої видимості та в темну пору доби припаркував автомобіль на узбіччі проїжджої частини, чим створив перешкоду у русі водію ОСОБА_1 , що призвело до зіткнення транспортних засобів. 
При цьому, ОСОБА_2 не ввімкнув аварійної світлової сигналізації, габарити транспортного засобу та причепу.
У внесених запереченнях на апеляційну скаргу, потерпілий ОСОБА_3 просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову судді залишити без змін.
       Потерпілий ОСОБА_3 та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явилися. ОСОБА_3 просив розгляд справи провести за його відсутності. ОСОБА_1 про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.
       Вислухавши захисника Пасову Т.Ф., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.
Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.
Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Згідно з п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.. 
Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулось на узбіччі крайньої правої частини автомобільного шляху. Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у „DAF TE 95 XF" пошкоджено праве дзеркало заднього виду, напівпричеп „Pacton" деформовано з правого боку, а у „DAF 95 XF 430" - ліве дзеркало заднього виду, напівпричеп „Kogel SN 24" зазнав пошкодження з лівої сторони.
З наявних в матеріалах справи пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем „DAF 95 XF 430" з напівпричепом „Kogel SN 24", зупинився на трасі „Київ-Харків-Довжанський" для відпочинку. При цьому, транспортний засіб припаркував на узбіччі автошляху, за крайньою суцільною лінією, не створюючи перешкоди для транспортних засобів, що рухалися в попутному з ним напрямку. 
Вказані обставини підтверджуються і поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив факт вчинення ним ДТП та вказав, що через втомленість заснув за кермом автомобіля під час його руху, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом „DAF 95 XF 430" з напівпричепом „Kogel SN 24", який в цей час був розташований на узбіччі проїжджої частини. 
Викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , не врахувавши дорожньої обстановки, не пересвідчившись, що це буде безпечно і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, тим самим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.
Таким чином, саме ОСОБА_1 , порушивши ПДР України, створив умови для ДТП, і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.
Доводи апеляційної скарги про необхідність притягнення ОСОБА_2 за п.15.11 ПДР України є необґрунтованими, виходячи з такого.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягається до відповідальності за порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, і саме ці порушення, на думку правоохоронного органу, спричинили наслідки у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.
Виходячи із засад судочинства, суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і не вправі ухвалювати рішення щодо обставин, які особі не ставились у провину компетентним органом і від яких особа не захищалась.
В свою чергу, питання перевірки правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення повинні вирішуватися суддею місцевого суду під час підготовки справи до розгляду.
Тобто, направлення справи до органу національної поліції та зобов`язання уповноважених осіб скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо іншого учасника ДТП, до компетенції апеляційного суду не відноситься.
Тому посилання апелянта про допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Пасової Т.Ф. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ                          Л.В. Нізельковська