ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4701/20	
(суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя) 

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі № 280/4701/20 за позовом публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Східного управління Офісу великих платників податків ДПС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                                     ВСТАНОВИВ: 

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» 10 липня 2020 року звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС правонаступником якого є Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – відповідач-1), Східного управління Офісу великих платників податків ДПС (далі – відповідач-2), згідно з яким, просить: 
визнати протиправними дії Офісу ВПП ДПС по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5930413,63 грн. у період з 03.06.2020 по 15.06.2020;
зобов`язати Східне управління Офісу великих платників податків ДПС внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені у загальному розмірі 5930413,63 грн. у період з 03.06.2020 по 15.06.2020.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що контролюючий орган порушив порядок визначення грошового зобов`язання, встановлений Податковим кодексом України, оскільки всупереч вимогам підпунктів 14.1.39, 14.1.162, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 57.3 статті 57, пункту 131.1 статті 131 Податкового кодексу України контролюючий орган в період з 03.06.2020 по 15.06.2020 здійснив нарахування пені без прийняття податкового повідомлення-рішення та фактично стягнув нараховану пеню в якості податкового боргу в день її нарахування,
Крім того, нарахування пені в період з 03.06.2020 по 15.06.2020 заборонено пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки звільнення від нарахування пені за період з 01.03.2020 по 31.07.2020 є заходом державної підтримки платників податків та здійснюється на час запровадження карантину щодо всіх випадків нарахування пені з будь-якого податку, встановленого Податковим кодексом України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року  адміністративний позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачами не було доведено правомірність оскаржуваних  дій по нарахуванню позивачу пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5930413,63 грн. у період з 03.06.2020 по 15.06.2020.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що несплата платником податків суми узгодженого грошового зобов`язання у встановлені ПК строки є підставою для нарахування пені; можливість скасування лише пені, яка виникла в наслідок технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету.
Посилається на те, що нарахування пені шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення суперечить вимогам податкового законодавства.
Зазначає про відсутність повноважень у відповідача-2 щодо здійснення будь-яких операцій в інтегрованій картки платника в ручному режимі.
Стверджує, що жодне рішення суду не змінює та не встановлює порядок та строки нарахування пені.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача-1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач є платником податку на додану вартість та з 01.01.2019 перебуває на податковому обліку за основним місцем обліку у Офісі ВПП ДПС.
При цьому, адміністрування податків та надання адміністративних послуг, включаючи ведення інтегрованої картки платника, здійснюється Запорізьким управлінням Офісу, що підтверджується листом Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №53020/10/28-10-47-03-40 від 14.12.2018, найменування якого з 12 червня 2020 року змінено на Східне управління Офісу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.06.2020.
Судовими рішеннями від 14.12.2015 у справі № 805/4205/15-а, від 23.05.2016 у справі №805/854/16-а та від 27.07.2016 у справі №805/1577/16-а з ПАТ “Донбасенерго” був стягнутий на користь Державного бюджету України податковий борг, в тому числі і з податку на додану вартість. При цьому, вказаними судовими рішеннями, відповідно до ст.    257 КАС України (в редакції, що була чинною на момент ухвалення рішень), були встановлені спосіб, порядок і строки виконання судових рішень, тобто розстрочена сплата податкового боргу.
Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку МГУ ДФС України складені та надіслані позивачу графіки погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС:
- від 10.08.2016 № 805/4205/15-а до рішення суду від 14.12.2015 у справі №805/4205/15-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 348213548,38 грн., з яких 336966609,91 грн. - основний платіж, а 11246938,47 грн. - пеня, на період з 25.12.2015 по 15.11.2020;
- від 27.05.2016 № 805/854/16-а до рішення суду від 23.05.2016 у справі №805/854/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 158252081,88 грн., на період з 03.06.2016 по 03.05.2021;
- від 27.07.2016 № 805/1577/16-а до рішення суду від 27.07.2016 у справі №805/1577/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 38642001,46 грн., з яких 38282425,25 грн. - основний платіж, а 359578,21 грн. - пеня, на період з 10.08.2016 по 10.07.2021.
Тобто всього стягнуто та розстрочено податкового боргу з податку на додану вартість на суму 545107633,72 грн., з яких 533501117,04 – сума основного боргу, 11606516,68 грн. - пеня.
Вказані обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2020 у справі №280/551/19 за позовом ПАТ “Донбасенерго” до Офісу ВПП Державної фіскальної служби, до Запорізького управління Офісу про визнання протиправними дій по нарахуванню пені та зобов`язання вчинити певні дії, яке набрало законної сили відповідно до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020, якою апеляційну скаргу Офісу ВПП ДФС залишено без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2019 у справі №280/551/19 – без змін.
Крім того, судом встановлено, що при сплаті позивачем розстроченого вищезгаданими судовими рішеннями податкового боргу, контролюючі органи нараховують пеню, розмір якої розраховують автоматично. При цьому, автоматизований розрахунок розміру пені здійснюється некоректно (в більшому розмірі), що підтверджується, в тому числі службовою запискою Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 31.05.2017 №28437/28-10-47-18, а також судовими рішеннями, які вказані у вищезгаданій службовій записці, і рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 по справі № 808/3551/17 та від 06.06.2019 по справі № 280/551/19, які набрали законної сили.
Так, 12 липня 2019 року листом № 01-1.1/01477 від 12.07.2019 ПАТ “Донбасенерго” направило до Державної фіскальної служби України повідомлення про помилку, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі “Електронний кабінет”, на яке листом від 08.10.2019 №4784/6/99-00-18-04-15 ДПС України повідомила, що порушене питання щодо нарахування пені на сьогодні розглядається ДПС з метою приведення особових карток платників у відповідність до законодавства з урахуванням змін, що набрали чинності.
У той же час, ПАТ “Донбасенерго” звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою від 22.08.2019 № 01-1.10/01755 про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у не проведенні перевірки наявності методологічної помилки за повідомленням ПАТ “Донбасенерго” від 12.07.2019 та не повідомленні платника податків про результати обробки помилки, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі “Електронний кабінет”, у строки, встановлені п.42-1.8 ст. 42-1 Податкового кодексу України, а також про зобов`язання Державної фіскальної служби України усунути виявлені методологічні помилки електронного кабінету при нарахуванні пені. Про подання вказаної позовної заяви ПАТ “Донбасенерго” повідомило Державну фіскальну службу України та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби через електронний кабінет.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19 адміністративний позов ПАТ “Донбасенерго” задоволений:
визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у не проведенні перевірки наявності методологічної помилки за повідомленням ПАТ “Донбасенерго” від 12.07.2019 та не повідомленні платника податків про результати обробки помилки, що виникла під час роботи в інформаційно-телекомунікаційній системі "Електронний кабінет", у строки, встановлені пунктом 42-1.8 статті 42-1 Податкового кодексу України;
зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічну помилку електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України;
зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічну помилку електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України.
зобов`язано Державну фіскальну службу України усунути методологічну помилку електронного кабінету, яка полягає у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №640/15976/19 апеляційну скаргу Державної податкової служби України (правонаступник Державної фіскальної служби України) залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 – без змін.
За правилами частини 2 статті 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Таким чином, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 640/15976/19 набрало законної сили 21 квітня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2020 відмовлено Державній податковій службі України у відкритті касаційного провадження у справі №640/15976/19.
За змістом інтегрованої картки платника ПАТ “Донбасенерго” з податку на додану вартість станом на 30.06.2020 встановлено, що в період з 03.06.2020 по 15.06.2020 Офісом ВПП ДПС нараховано позивачу пеню по податку на додану вартість в загальній сумі 5930413,63 грн., зокрема:
- 03.06.2020 в загальній сумі 1675073,43 грн. за період з 02.03.2016 по 03.06.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 по справі №805/854/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) №805/854/16-а від 27.05.2016 до рішення суду від 23.05.2016 по справі №805/854/16-а, грошового зобов`язання в сумі 2637534,70 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № 9019932782 з граничним строком погашення 01.03.2016;
- 10.06.2020 в загальній сумі 364237,67 грн. за період з 01.07.2016 по 10.06.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 по справі №805/1577/16-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 27.07.2016 №805/1577/16-а до рішення суду від 27.07.2016 по справі №805/1577/16-а, грошового зобов`язання в сумі 638040,42 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № 9101457612 з граничним строком погашення 30.06.2016;
- 15.06.2020 в загальній сумі 3891102,53 грн. за період з 01.12.2015 по 15.06.2020 при сплаті розстроченого постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 по справі №805/4205/15-а та згідно з графіком погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) від 10.08.2016 №805/4205/15-а до рішення суду від 14.12.2015 по справі №805/4205/15-а, грошового зобов`язання в сумі 5616110,17 грн., яке виникло за податковою декларацією з податку на додану вартість № 9237108688 з граничним строком погашення 30.11.2015.
Правомірність та обґрунтованість вказаних дій відповідача-1 з нарахування пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 5930413,63 грн. у період з 03.06.2020 по 15.06.2020 є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції на момент нарахування спірної пені) визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).
Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).
Пунктом 129.9 ст. 129 ПК України передбачено, що у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом. 
У відповідності до підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо фактичним місцезнаходженням філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу юридичної особи є: тимчасово окупована територія, а місцезнаходженням відповідної юридичної особи є інша територія України або територія населених пунктів на лінії зіткнення, така юридична особа, відокремлений чи інший структурний підрозділ, уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податки, збори у випадках, передбачених цим Кодексом, звільняються від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, за весь період проведення антитерористичної операції.
Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України електронний кабінет - електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, що складається з: апаратно-програмного комплексу; портального рішення для користувачів - платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов`язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування; портального рішення для користувачів - державних, у тому числі контролюючих, органів; програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету; інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.
Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:
подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац вісімнадцятий пункту 42-1.2).
За приписами підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.
Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику та державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.
Згідно з пунктом 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020, підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, які полягають:
у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України;
у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України;
у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 “Інші перехідні положення” розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України.
Ці обставини у відповідності до приписів частини 4 статті 78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, у якій бере участь особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що відповідач-1 продовжує нараховувати позивачу пеню з податку на додану вартість при наявності методологічної помилки електронного кабінету, яка підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили, яка призводить до безпідставного збільшення нарахованої пені внаслідок порушення підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 та підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України при наявності розстрочення сплати податкового боргу, та з огляду на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020 у справі №640/15976/19, яке набрало законної сили, та яким підтверджено існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, та враховуючи також те, що на дату виникнення спірних правовідносин по цій адміністративній справі зазначені недоліки контролюючим органом не усунуті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контролюючим органом в порушення приписів пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України було нараховано ПАТ “Донбасенерго” пеню в період з 03.09.2020 по 15.09.2020.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що нарахувавши ПАТ “Донбасенерго” пеню з податку на додану вартість у загальному розмірі 5930413,63 грн. у період з 03.06.2020 по 15.06.2020, Офіс ВПП ДПС також порушив приписи пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки, підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-1 згідно з яким: передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню тобто штрафні санкції не застосовуються. 
При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що саме зобов`язання Східного управління Офісу внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ “Донбасенерго” шляхом виключення пені з податку на додану вартість у сумі 5930413,63 грн. є належним, ефективним способом захисту прав позивача, а тому дані вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав. 
Щодо аргументу викладеному в апеляційній скарзі про те, що несплата платником податків суми узгодженого грошового зобов`язання у встановлені податковим законодавством строки, є підставою для нарахування пені, слід зазначити, що цей висновок, з урахуванням того, що нарахування пені повинно здійснюватися відповідно до положень законодавства, судом першої інстанції не спростовувався та позивачем не заперечувався.
Щодо можливості скасування лише пені, яка виникла в наслідок технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету, слід зазначити, що відповідачами не було надано суду першої інстанції даних щодо розміру пені, яка виникла в наслідок технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету, а отже суд позбавлений такої можливості.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними твердження відповідача-1 про відсутність можливості щодо здійснення будь-яких операцій в інтегрованій картки платника в ручному режимі та про те, що жодне рішення суду не змінює та не встановлює порядок та строки нарахування пені, оскільки такі твердження є проявом правового нігілізму та про небажання відповідача-1 здійснити виконання судового рішення, та не є підставою для його скасування.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі № 280/4701/20 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 01 липня 2021 року.
                    Повне судове рішення складено 02 липня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко