П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/1594/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.
          Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 

05 серпня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  18 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про  визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, 
В С Т А Н О В И В :
у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (ГУ НП у Вінницькій області) в якому просив:
-визнати незаконним та скасувати наказ №50 від 18.01.2021 р. “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських  ГУНП у Вінницькій області” в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області №9 о/с  від 22.01.2021 р. про  звільнення    ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області з 26.01.2021 р.;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 листопада 2020 року до Вінницького управління ДКЗ НП України з чергової частини ГУНП у Вінницькій області надійшла інформація щодо затримання працівника поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області під час отримання неправомірної вигоди. 
Так, зазначено про те, що 28.11.2020, близько 18.00 год. в рамках кримінального провадження №42020020000000290 відомості про яке 18.09.2020 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України затримано старшого оперуповноваженого ВКП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 , спеціальний жетон №0105456, в ОВС з 11.09.2006, в НПУ України з 07.11.2015, на посаді з 26.12.2016 р. Попередньо встановлено, що ОСОБА_1 вимагав від гр. Ц неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за вирішення питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (ЄРДР №12020025010000273 від 19.09.2020 ).
29 листопада 2020 року на ім`я начальника ГУНП у Вінницькій області надійшли рапорти заступника начальника управління В. Сандули та старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ О. Марценюка, в яких зазначено, що під несення ними служби черговий ГУНП повідомив їх про затримання старшого оперуповноваженого ВКП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України . 
Також зазначено, що вони прибули на місце події, де проводилась слідча дія та у їх присутності працівник прокуратури вголос зачитав про затримання ОСОБА_1 у порядку статті 208 КК України. Далі проведено обшук та на столі виявлено пачку цигарок марки Парламент у якій знаходились кошти в сумі 1000 доларів США номіналом по 100 доларів.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин події та виявлення можливих порушень службової дисципліни, допущених поліцейськими Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, наказом ГУНП у Вінницькій області від 30.11.2020 №1670 призначено службове розслідування, а наказом ГУНП у Вінницькій області від 30.11.2020 №199 о/с, майора поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків на час його проведення.
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 18.01.2021 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок.
Так, у ході службового розслідування встановлено, що 28.11.2020 р. о 12:00 ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1 і повідомив про готовність до зустрічі. ОСОБА_1 відповів, що на даний час зайнятий і призначив зустріч на 17:00 біля пам`ятника Пирогова, що навпроти Вінницького ВП. ОСОБА_3 на зустріч із ОСОБА_1 прибув вчасно і в телефонному режимі про це його повідомив.
Приблизно о 17:30 О. ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, щоб він підійшов до пожежної частини, яка розташована поруч із Вінницьким відділом поліції.
Після того, як ОСОБА_1 прийшов, вони упродовж 40 хвилин розмовляли на різні теми. Потім зайшли до кав`ярні, де придбали каву та разом прослідували у внутрішній двір Вінницького ВП. У ході розмови ОСОБА_1 натякнув ОСОБА_5 , що його питання вирішується та його необхідно вирішити.
Перебуваючи в альтанці у внутрішньому дворі Вінницького ВП, ОСОБА_1 подав ОСОБА_5 умовний знак рукою про передачу йому грошових коштів. Далі ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1000 доларів США в купюрах номіналом по 100 доларів США у кількості 10 штук, які він двічі перерахував. Після підрахунку вищевказаних грошових коштів, ОСОБА_1 поклав їх до власної пачки цигарок марки Парламент та був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Так, о 18:09 год. 28.11.2020 працівниками УСБУ у Вінницькій області, ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому та прокуратури Вінницької області, біля Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, що розташований по вул. Пирогова, 4 в м. Вінниці, у порядку ст. 208 КПК України, затримано старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 після отримання ним неправомірної вигоди.
Із протоколу затримання ОСОБА_1 від 28.11.2020 встановлено, що під час особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон та п`ять цигарок Парламент білого кольору.
Із протоколу огляду місця події від 28.11.2020 р. встановлено, що під час огляду альтанки, яка розташована на території Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 4, навпроти спортивного залу та боксів, де зберігається службовий транспорт, виявлено та вилучено коробок від цигарок Парламент, у якому знаходились грошові кошти у сумі 1000 доларів США номіналом по 100 доларів США.
29 листопада 2020 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Згідно норм чинного законодавства, ОСОБА_1 мав би відмовитись від пропозиції неправомірної вигоди, залучити свідків пропозиції надання неправомірної вигоди, у тому числі з числа співробітників, що було можливо за вказаних обставин та письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника чи спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, однак, цього не зробив, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання поліцейського.
Таким чином, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України ОСОБА_1 не вжив заходів щодо усунення причин та умов, що ускладнюють виконання ним службових обов`язків та не повідомив про це безпосереднього керівника.
Зібраними матеріалами службового розслідування встановлено, що скоєння дисциплінарного проступку майором поліції ОСОБА_1 стало можливим унаслідок проявленої особистої недисциплінованості, ігнорування та недотримання ним вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України Про Національну поліцію, Закону України Про запобігання корупції, а також Правил етичної поведінки поліцейських.
Таким чином, своїми діями майор поліції ОСОБА_1 , вчинив проступок, який підриває довіру й авторитет Національної поліції України серед громадськості, і є несумісним з подальшим проходженням ним служби в поліції. Враховуючи важкість дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , заходи дисциплінарного впливу до нього мають бути найсуворішими.
При цьому, порушення службової дисципліни ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поясненням капітана поліції Науменка, протоколом затримання від 28.11.2020, повідомленням про підозру від 29.11.2020, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2020, відомостями про ознайомлення та рапортами капітана поліції ОСОБА_8 та майора поліції ОСОБА_9 .
За таких обставин, у ході проведення службового розслідування ГУ НП у Вінницькій області встановлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1  за порушення службової дисципліни, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 4 та 6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, статті 24 Закону України Про запобігання корупції, абзацу 1, 2 та 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, застосувати до старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Відтак, наказом ГУ НП у Вінницькій області №50 від 18.01.2021 року за порушення службової дисципліни, пунктів 1 частини 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію , п.1,3,4 та 6 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179, до старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області  ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.
У подальшому, з метою реалізації даного дисциплінарного стягнення, наказом №9 о/с від 22.01.2021 р. старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області  ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) частина 1 статті 77.
Не погоджуючись із вказаними наказами відповідача та вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази прийняті відповідачем обґрунтовано, з урахування усіх обставин що мають значення для їх прийняття. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Відпвідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частина 6 ст. 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України “Про Національну поліцію” №580-VIII від 02 липня 2015 року (Закон №580).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 ст. 18 Закону №580 визначені основні обов`язки поліцейського, зокрема поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону №580 передбачені види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Дисциплінарний статут).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисципланірного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським  Конституції  і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
При цьому, ст. 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно зі ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
-надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
- подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
- ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
- подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
- користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Так, на виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807.
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (п. 4 розділу ІІ Порядку).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. (п. 3 розділу IV Порядку).
Відповідно до п. 7 розділу IV Порядку кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.
Пунктом 1 розділу V Порядку визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою для звільнення позивача зі служби стало те, що відносно нього порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. 
Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України  визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
При цьому, станом на час розгляду справи кримінальне провадження №42020020000000290 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 368 КК України не розглянуто.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що висновок службового розслідування містить лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні №42020020000000290, жодних інших діянь порушення позивачем дисциплінарного проступку, визначених Дисциплінарним Статутом у висновку службового розслідування не зазначено. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно ОСОБА_1 у відповідача будуть усі правові підстави для прийняття наказу про звільнення позивача із ГУ НП в Вінницькій області. 
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції, не відповідають вказаним критеріям правомірності, є необґрунтованими та протиправними, а тому підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року справа №822/1832/16.
Крім того, згідно з ст.  235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Так, порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (Порядок №100).
Відповідно до абзаців 3, 4 п. 2, п. 8 Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.  Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. 
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з п. 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.
Відповідно до абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Так, в матеріалах справи міститься довідка №234/29/01-2021 від 05 лютого 2021 року видана ГУ НП у Вінницькій області із змісту якої встановлено, що середньоденний заробіток позивача складає 446,26 грн. 
Враховуючи число робочих днів за період вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення по день постановлення судового рішення (192 дні) та середньоденну заробітну плату позивача (446,26 грн), середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 85681,92 грн. та підлягає стягненню з відповідача, із врахуванням обов`язкових податків та зборів.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби – у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що  висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки  рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а  тому  оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення. 
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, - скасувати.
Прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ №50 від 18.01.2021 р. “Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських  ГУНП у Вінницькій області” в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області №9 о/с  від 22.01.2021 р. про  звільнення    ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області.
Поновити ОСОБА_10 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області з 26.01.2021 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2021 року по 05.08.2021 року в сумі 85681,92 грн.
Постанову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.       

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.