ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6822/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  16 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого-судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., за участю секретаря - Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2021 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Дарницького районного відділу про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Дарницького районного відділу (далі - ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Дарницького РВ ГУ ДМС України в м.Києві від 06.04.2018 щодо визнання недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню паспорт громадянина України ОСОБА_1 .
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні будь-які підстави для визнання паспорта громадянина України ОСОБА_1 таким, що оформлений з порушенням чинного законодавства та його скасування.
При цьому, у своєму рішенні відповідач не вказав, які саме порушення допущено позивачем під час оформлення паспорта громадянина України, зазначивши лише про порушення, які були допущенні посадовими особами ДМС під час видачі паспорта, та за які, позивач не може нести відповідальності.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
На думку апелянта суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Позивач, зокрема зазначає, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення правомірності видачі йому паспорта громадянина України, оскільки така перевірка уже проводилася під час оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 09.12.2014 органом 8089.
Скаржник звертає увагу на те, що положеннями чинного законодавства передбачена заборона вилучення паспорта громадянина України, крім випадків передбачених законом.
Такі дії відповідача, позивач розцінює як порушення принципу належного урядування з боку державних органів та непропорційного втручання у свої права. 
На переконання скаржника, держава не може у такий спосіб втручатися у його набуте право, навіть виправдовуючи це легітимною метою, спрямованою на виправлення помилок, допущених посадовими особами ДМС під час видачі паспорта громадянина України.
Також позивач указує, що суд першої інстанції обґрунтував свій висновок про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі недопустимих доказів і без проведення відповідної експертизи для підтвердження факту підроблення довідки на підставі якої йому був виданий паспорт громадянина України. 
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 27.11.2014 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Дарницької РДА в м. Києві щодо оформлення паспорта громадянина України та реєстрації місця проживання, для чого надав такі документи: 
- заяву ОСОБА_1 про видачу паспорта громадянина України, правильність заповнення якої перевірила головний спеціаліст Центру Броністовська А.В.; 
- довідку № 1020 про реєстрацію особи громадянином України, видана УДМС України у Луганській області від 17.04.2014; 
- заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- копію паспорта власника квартири та копію свідоцтва про право власності на квартиру. 
27.11.2014 Дарницьким РВ ГУ ДМС України у м. Києві прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .
З висновку службового розслідування №44/2018 від 06.04.2018 за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , затвердженого заступником директора Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України Гарник М.С., вбачається, що відповідно до рішення УДМС України в Луганській області від 17.04.2014 ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 закону України «Про громадянство України», про що свідчить довідка №1020 про реєстрацію особи громадянином України, видана УДМС України в Луганській області. 
Поряд з цим, провідним спеціалістом Дарницького РВ ГУ ДМС України у м. Києві Зеленько А.О., що приймав рішення 27.11.2014 про оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , не було здійснено належної перевірки, в тому числі, щодо видачі довідки №1020 про реєстрацію особи громадянином України УДМС України в Луганській області 17.04.2014.
За інформацією викладеною у листі УДМС України у Луганській області від 14.02.2018 № 4401.3.2/1416-18, який надісланий до ГУ ДМС України в м. Києві листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 19.02.2018 №6.3/613-18, ОСОБА_1 з клопотанням про оформлення набуття громадянства України до УДМС України в Луганській області не звертався, а довідка №1020 від 17.04.2014 не видавалась та є підробкою.
З урахуванням наведеного Дарницьким РВ ГУ ДМС України у м. Києві встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я, виданий 27.11.2014 на ім`я ОСОБА_1 , оформлено з порушенням вимог чинного законодавства, що відображено у висновку службового розслідування № 44/2018 від 06.04.2018, у якому у п. 2 зазначено: «Визнати паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 27.11.2014 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства та відповідно до п. 10.4 таким, що є недійсним, підлягає вилученню та знищенню.».
З рішенням про визнання паспорту недійсним ОСОБА_1 ознайомився у листопаді 2019 року.
У відповідь на адвокатський запит адвоката - Борта П.С. вих. №14/02/20 від 14.02.2020 відповідачем направлено лист від 27.02.2020 №6-1578/3-20 з повідомленням про обставини визнання паспорту серії НОМЕР_2 недійсним.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положенням про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. 
ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями ДМС, серед іншого, є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-III).
Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну. 
Згідно зі статтею 6 вказаного Закону громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Згідно з пунктом 1.2. Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 №320 (далі - Порядок №320, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.
Пунктом 1.3. Порядку №320 установлено, що для оформлення паспорта особа подає: 
- заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява); 
- свідоцтво про народження; 
- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика;
- для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах); 
- платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; 
- довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності); 
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; 
- посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.
Розділом V Порядку передбачено особливості видачі паспорта деяким категоріям громадян, зокрема, п. 5.1. вказано, що іноземці та особи без громадянства, які набули громадянства України відповідно до законодавства України, отримують паспорти на підставі довідки про реєстрацію громадянином України, виданої територіальним органом Державної міграційної служби (далі - територіальний орган).
У графі восьмій заяви зазначаються реквізити довідки, а в графі "Службові відмітки" - номер і дата рішення про набуття особою громадянства України та країна попереднього громадянства.
Пунктом 10.4 вказаного Порядку передбачено, що погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти:
які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові;
у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);
у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки);
осіб, громадянство України яких припинено;
знайдені, замість яких видано нові;
померлих громадян;
зіпсовані під час заповнення;
оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України;
не отримані власником протягом року.
У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки.
У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі). 
Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку. 
У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта.
З аналізу зазначених норм права вбачається, що особа, зацікавлена в отриманні паспорта громадянина України звертається до територіального органу ДМС із заявою про видачу паспорта та надає відповідні документи, за результатами розгляду яких органом ДМС приймається рішення про видачу або відмову у видачі паспорта громадянина України.
Поряд з цим, органи ДМС наділені повноваженнями здійснювати перевірку дотримання вимог законодавства під час видачі конкретного паспорта, та у випадку встановлення факту оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства, проводити службове розслідування з метою з`ясування усіх обставин видачі паспорта відповідній особі.
У випадках встановлення факту оформлення, виданого особі паспорта громадянина України, з порушенням вимог чинного законодавства України такий паспорт уважається недійсним та підлягає знищенню.
          Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що разом із заявою про видачу паспорта до Дарницького РВ ГУ ДМС України у м. Києві ОСОБА_1 27.11.2014 у відповідності до пункту 1.3 Порядку №320 подано довідку №1020 від 17.04.2014 про реєстрацію особи громадянина України, що підтверджується висновком службового розслідування. 
Окрім того, у заяві про видачу паспорта у графі 8 вказано на причину видачу паспорта «набуття громадянства України» з 2014 року, що відповідає відомостям довідки №1020 від 17.04.2014, якою встановлення набуття ОСОБА_1 громадянства України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» з 17.04.2014. 
Водночас з наданих відповідачем пояснень та отриманих судом матеріалів кримінального провадження №62019100000001781 від 25.11.2019 судом першої інстанції встановлено, що УДМС у Луганській області довідка №1020 від 17.04.2014 про реєстрацію ОСОБА_1 громадянином України не оформлювалася та не реєструвалася, що підтверджується у сукупності листом від 20.01.2020 №4401.3.3-925/44.1-20, протоколами допитів свідків ОСОБА_2 (начальника Дарницького РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області), ОСОБА_3 (начальника управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), ОСОБА_4 (адміністратор відділу адміністративних послуг управління Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації).
Таким чином, під час розгляду цієї справи посилання відповідача на порушення порядку оформлення паспорта громадянина України виданого на ім`я позивача знайшли своє підтвердження.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника в апеляційній скарзі на довідку №501/2 від 11.11.2014, як на підставу видачі паспорта громадянина України, оскільки такі доводи повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Також колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги стосовно не призначення судом першої інстанції експертизи з метою встановлення факту підробки довідки УДМС у Луганській області №1020 від 17.04.2014 на підставі якої видано паспорт громадянина України, оскільки обґрунтування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ґрунтувалося на відомостях про те, що вказана довідка відповідним органом не видавалася.
При цьому, вирішення питання про встановлення факту підробки довідки УДМС у Луганській області №1020 від 17.04.2014 судом першої інстанції не вирішувалося, такий факт не встановлювався та до предмету розгляду цієї справи не відноситься.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону. 
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2021 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя                                           І.О.Лічевецький 

Суддя                                                              В.П.Мельничук 

Суддя                                                              О.М.Оксененко