УХВАЛА 
 
11 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 367/3255/15-ц
провадження № 61-12152св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. 
суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., 
 
учасники справи:
позивач - перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України,
відповідачі: Гостомельська селищна рада Київської області, ОСОБА_1 ,
третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Гостомельської селищної ради Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2016 року в складі судді Мікуліна А. В. та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня                         2020 року в складі колегії суддів: Шахової О. В., Вербової І. М.,                              Саліхова В. В, 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2015 року  перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , у якому просив:
-          визнати недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11 березня 2010 року № 1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1500 га; 
-          визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №217562, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0014 площею 0,1500 га; 
-          витребувати з володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0014 площею 0,1500 га вартістю 20 944 грн. 50 коп.
Позов мотивований тим, що за результатами вивчення законності розпорядження землями лісогосподарського призначення прокуратурою області виявлено порушення вимог законодавства під час прийняття Гостомельською селищною радою Київської області рішення від                            11 березня 2010 року № 1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», відповідно до якого ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 . 
На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №217562 з кадастровим номером 3210945900:01:101:0014. 
Посилаючись на те, що земельна ділянка державної власності лісогосподарського призначення, що знаходилась за межами населеного пункту смт. Гостомель, без вилучення у постійного користувача передана у приватну власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, перший заступник прокурора Київської області просив задовольнити позовні вимоги. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11 березня 2010 року № 1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0014 площею 0,1500 га. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №217562, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером 3210945900:01:101:0014 площею 0,1500 га. Витребувано із володіння                    ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0014 площею 0,1500 га вартістю 20 944 грн. 50 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що спірну земельну ділянку передано ОСОБА_2 без вилучення у постійного користувача, з порушенням порядку зміни цільового призначення земель, а на момент ухвалення Гостомельською селищною радою Київської області рішення від 11 березня 2010 року № 1298-50-V вказана земельна ділянка знаходилась за межами населеного пункту смт. Гостомель.
При цьому суд врахував, що про допущені порушення прокуратурі стало відомо після перевірки додержання вимог земельного законодавства, проведеної на підставі постанови від 16 травня 2014 року № 51, а тому вважав, що позивачем не пропущений строк позовної давності. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Справа розглядалась судами неодноразово
 
Постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційні скарги Гостомельської селищної ради Київської області та ОСОБА_1 відхилено, рішення Гостомельською селищною радою Київської області залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час ухвалення оскаржуваного рішення Гостомельська селищна рада вийшла за межі своїх повноважень, чим порушила законні інтереси держави. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
У серпні 2020 року Гостомельська селищна рада Київської області звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що матеріали справи містять докази того, що про прийняття Гостомельською селищною радою Київської області рішення від 11 березня 2010 року № 1298-50-V прокуратурі Київської області стало відомо в 2010 році під час направлення неодноразових звернень про надання належним чином завірених копій рішень селищної ради щодо передачі у власність земельних ділянок по вул. Щорса із наданням повного пакету документів, на підставі яких приймались вказані рішення. Докази порушення прав Кабінету Міністрів України та перебування спірної земельної ділянки в розпорядженні, володінні або віданні останнього відсутні. Згідно викопіювання з бази даних державного земельного кадастру «ПК АС «Ведення чергового кадастрового плану» смт. Гостомель» в земельному кадастрі спірна земельна ділянка входить до складі смт. Гостомель і межує з смт. Коцюбинське. При зверненні до суду в інтересах Кабінету Міністрів України прокурором не надано доказів на підтвердження повідомлення про це суб`єкта владних повноважень. 
 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу та узагальнення його доводів
 
У листопаді 2020 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду пояснення, у яких вказує, що Кабінету Міністрів України стало відомо про порушення органом місцевого самоврядування вимог чинного законодавства прийняттям оскаржуваного рішення лише після відкриття провадження у справі. Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про незаконність надання у приватну власність спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення, яка одночасно розташована на території об`єкту природно-заповідного фонду національного значення, чим порушено права її законного власника та розпорядника землі від імені держави на підставі Кабінету Міністрів України. Спірна земельна ділянка вкрита лісовою рослинністю, про що відповідач зобов`язаний був знати, а проявивши розумну обачність в силу фізичних властивостей лісу повинен був передбачити її приналежність до земель лісогосподарського призначення, які відповідно до статті 84 ЗК України не можуть передаватись у приватну власність. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за та витребувано справу № 367/3255/15-ц з суду першої інстанції. 
 
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 липня 2021 року справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Кабінет Міністрів України, до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсним рішення ради, державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, призначено до розгляду.
 
Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2020 року з підстав, передбачених частиною третьою статті 403 ЦПК України, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 359/3373/16-ц (провадження №                                   61-27365св18) за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», до Щасливської сільської радиБориспільського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Березова роща», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілквей комунікейшн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена садиба», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , 
ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , Головне територіальне управління юстиції в Київській області, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга С. Г., про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтв про право власності на земельні ділянки, рішень про державну реєстрацію права власності на ці об`єкти нерухомого майна, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року.
 
Аналіз вказаної ухвали свідчить, що справа передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі статті 403 ЦПК України у зв`язку з необхідністю відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від  04  лютого 2020 року у справах № 911/3574/17, 911/3311/17, 911/3897/17 та від 03 вересня 2020 року у справі № 911/3449/17, згідно з якими власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування та вимагаючи повернути таку ділянку. Тому повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення державі слід розглядати як негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року справу                       № 359/3373/16-ц прийнято до розгляду.
 
У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 359/3373/16-ц, зокрема, стосуються витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельної ділянки, яка належить до земель лісового фонду, з вирішенням питання про застосування позовної давності, заявленої відповідачами.  
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 359/3373/16-ц (провадження 
№ 14-2цс21).
 
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260, статтею 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 367/3255/15-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Кабінет Міністрів України, до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсним рішення ради, державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою Гостомельської селищної ради Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2016 року в складі судді Мікуліна А. В. та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня                  2020 року в складі колегії суддів: Шахової О. В., Вербової І. М., Саліхова В. В. до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи                                 № 359/3373/16-ц. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                М. Є. Червинська
 
Судді :                                                                                           В. С. Жданова
 
                                                                                                       А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
                                                                                                       В. М. Коротун