У Х В А Л А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
04 серпня 2021 року                                                                      
м. Київ
 
справа №760/5862/18
провадження № 51-3760ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року  ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_6 звільнено від відбування покаранняз випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 рокуапеляційну скаргу прокурора задоволено частково, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Представник потерпілого ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування вказаного судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі  пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України).
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, адвокат ОСОБА_5 ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок районного суду скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. 
Отже, оскаржувана представником потерпілого ухвала апеляційного суду не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд вважає, що адвокату ОСОБА_5 необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                       

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                             ОСОБА_3