ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року	Львів	Справа № 460/9794/20 пров. № А/857/14236/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                             Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                  Сеника Р.П., Шевчук С.М. 
з участю секретаря судового засідання                                Кахнич Г.П.
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, ухвалене суддею Друзенко Н.В. у м. Рівне у справі № 300/1117/21 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Девелопмент компані» до Управління Держпраці у Рівненській області про скасування постанови

                                                          В С Т А Н О В И В:

07.06.2021 року позивач подав клопотання про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на правничу професійну допомогу.
17 червня 2021 року суд першої інстанції прийняв додаткове рішення, яким клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на правничу професійну допомогу задовольнив частково. Ухвалив додаткове рішення та стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000 грн. витрат на правничу професійну допомогу. У задоволенні інших вимог заяви відмовив.
Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сума витрат позивача на правову допомогу у цій справі не відповідає складності справи та часу затраченого адвокатом на надання відповідних послуг.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув належної уваги на те, що вартість правничих послуг не відповідає складності справи.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною 3 та 4 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, для того, щоб визначити розмір витрат, потрібно, в першу чергу, встановити, чи особа понесла ці витрати.
Апеляційний суд встановив те, що позивач сплатив адвокату узгоджену між ними суму 10000 грн, а, отже, це дає підстави стверджувати, що позивач поніс судові витрати у зв`язку із наданням адвокатом правничої допомоги у цій справі. 
Згідно з додатком до договору про надання правничої допомоги № 1/23-12 від 23.12.2020 року, адвокат надав позивачу наступні правові послуги: 
- складання позовної заяви 4000 грн;
- складання відповіді на відзив – 2000 грн.;
- участь адвоката у судових засіданнях – 4000 грн.
Однак у цьому документів сторони не здійснили деталізацію наданих послуг, виходячи із часу витраченого на їх надання та вартості години роботи. Тому, апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції стосовно того, що розмірі винагороди адвоката у розмірі 10000 грн. не є належним чином обґрунтованим у контексті обсягу фактично наданих адвокатом послуг з урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що на користь позивача необхідно стягнути 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року в справі № 460/9794/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повний текст постанови складений 20.09.2021 року