ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 804/8656/17	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,     
за участю секретаря судового засідання Рубана А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС  в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі №804/8656/17 за позовом  Публічного акціонерного товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод"  до  Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,- 
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство “Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод” звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників Державної фіскальної служби України, в якому просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення офісу великих платників Державної фіскальної служби України (Офісу ВПП ДФС) від 24.11.2017 №0007934607 про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2     915     904     грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 24.11.2017 № 0007934607 про завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2 915 904 грн.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що ПАТ “Інтерпайп НТЗ” з 20.01.1995 року перебуває на податковому обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу ВПП ДФС.
Матеріалами справи також підтверджується, що на підприємство ПАТ “ІНТЕРПАЙП НТЗ” було надіслано запити щодо надання пояснень та копій первинних документів по взаємовідносинам з наступними платниками: ТОВ “Концерн Титан-Юг” (код за ЄДРПОУ 34155651) за 2016 рік, ТОВ “Промресурс-Трейдінвест” (код за ЄДРПОУ 38678556) за 2015-2016 роки: від 16.11.2016 року №1519/10/28-01-40-01-39 - отримано відповідь (копії первинних документів) від 09.12.2016 року №08/553-918; від 06.06.2017 року №30869/10/28-10-46-07-32 - отримано відповідь (копії первинних документів) №08/553-198 від 20.06.2017 року.
На підставі відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на підставі наказу Офісу ВПП ДФС від 03.07.2017 року № 1456, направлень від 11.07.2017 року №187/28-10-46-06, №188/28-10-46-06, виданих Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС в період з 12.07.2017 по 01.08.2017 податковим органом проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПАТ “Інтерпайп НТЗ” з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з наступними контрагентами: ТОВ “Концерн Титан-Юг” (код за ЄДРПОУ 34155651) за 2016 рік, ТОВ “Промресурс - Трейдінвест” (код за ЄДРПОУ 38678556) за 2015 та 2016 роки.
За результатами проведененої перевірки складено акт від 08.08.2017 №91/28-10-46-07-05393116 “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ “Інтерпайп НТЗ” (код за ЄДРПОУ 05393116) з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з наступними контрагентами: ТОВ “Концерн Титан-Юг” (код за ЄДРПОУ 34155651) за 2016 рік, ТОВ “Промресурс -Трейдінвест” (код за ЄДРПОУ 38678556) за 2015 та 2016 роки”, відповідно до висновків якого встановлено наступні порушення п.5, 7, 21 П(С)БО 15 з урахуванням положень пп. 14.1.13, 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI, ст. 1, 9 Закону 996, п.1.2 ст.1, п.2.1, п. 2.4 ст.2 “Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” затвердженого Наказом Міністерством фінансів України №88 від 24.05.1995 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, п.44.1 п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI, в результаті чого підприємством ПАТ “Інтерпайп НТЗ” завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 22 319 112,80 грн., в тому числі за 2015 рік на суму 2 919 518 грн.; за 1 квартал 2016 р. у розмірі 7 113 212 грн.; за 1 півріччя 2016р. у розмірі 19 430 960 грн.; за 9 місяців 2016 рік у розмірі 20 736 261 грн. ; за 2016 рік у розмірі 22 319 113 грн.
Позивач, не погодившись з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки, направило до Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС заперечення (вих. 08/553-236 від 15.08.2017) до зазначеного Акту. Листом “Про розгляд заперечень до акту перевірки” від 21.08.2017 № 43988/10/28-10-46-07-32 висновки, викладені в акті перевірки,  залишені без змін.
28 серпня 2017 року за результатами перевірки та розгляду заперечень до акту перевірки від 08.08.2017 року №91/28-10-46-07-05393116 позивач отримав винесене Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення № 0007934606 від 22.08.2017 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування   податком на прибуток в розмірі 22 319 113 грн.
Позивачем було направлено на дане податкове повідомлення - рішення скаргу до Державної фіскальної служби України № 24-1-343 від 04.09.2017. 
Відповідно до рішення ДФС № 26935 /6/99-99-11-01-02-25 від 21.11.2017 про результати розгляду скарги, яким ДФС скаргу частково задовольнила, скасувала податкове повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС № 0007934606 від 22.08.2017 року у частині визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток за рахунок невизнання перевіркою взаємовідносин з ТОВ “Промресурс - Трейдінвест”, а в іншій частині вказане рішення залишила без змін.
За підсумками рішення ДФС щодо розгляду скарги відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 24.11.2017 № 0007934607 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 2 915 904 грн. правовою підставою податкового повідомлення-рішення зазначені норми п.54.3 ст. 54, п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогою про його скасування.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірні  податкові вимоги та податкові повідомлення-рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених в Акті порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з підпунктом  14.1.27  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України  (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до пункту  138.2  статті  138 Податкового кодексу України  витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених  розділом II цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту  139.1  статті  139 Податкового кодексу України  не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Таким чином, за правилами  Податкового кодексу України  підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.
Згідно з п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
З аналізу приведених норм законодавства вбачається, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Покупець) та ТОВ “Концерн Титан-Юг”  (Постачальник) укладено договір поставки № 211160492 від 29.03.2016 року.
Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити метали чорні вторинні згідно ДСТУ 4121-2002 (п.1 договору); поставка товару здійснюється на умовах, зазначених у Специфікаціях до Договору (п. 3 договору); товар поставляється партіями в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях.
До договору укладені специфікації, в яких зазначена продукція: негабаритний чавунний брухт та відходи вид №505, 506, його кількість, ціна та строки поставки.
На підтвердження виконання умов вищевказного договору позивачем надано податкові накладні на загальну суму 1 784 520,00 грн., видаткові накладні; акт приймання металів чорних (вторинних). 
Крім того, на підтвердження факту перевезення товару на склади позивача надано копії товарно-транспортних накладних. 
Розрахунки за отриманий товар здійснювались в безготівковій формі.
Колегія суддів критично розцінює висновки контролюючого органу, які базуються, крім іншого, на податковій інформації, сформованій за результатами аналізу відомостей, отриманих з відкритих джерел, та аналізу податкових баз даних,  оскільки контролюючим органом не здійснено ґрунтовного аналізу сутності та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.
Так, Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №804/939/16 зазначив, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.
Доводи контролюючого органу стосовно того, що позивачем при проведені перевірки надано ТТН, які складено з порушенням «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.110.1997 року № 363, зокрема, відсутня інформація про суб`єкт господарювання який надавав послуги перевезення, не зазначаено час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження (розвантаження), що унеможливлює встановлення та підтвердження реальності проведення операцій
При цьому колегія суддів зазначає, що «Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу матеріальних цінностей.
Також, недоліки оформлення товарно-транспортних накладних, за якими до позивача надходили товари є безпідставним, оскільки, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної, а Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, на які посилається податковий орган, не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.
В даному випадку належними доказами, а саме видатковими, податковими, прибутковими накладними, платіжними документами, довіреностями, підтверджено оприбуткування товару позивачем. Отже, висновок щодо безтоварності операцій позивача є безпідставними.
Також позивачем до перевірки були надані документи, які підтверджують не тільки придбання продукції, але і її подальше використання у власній господарській діяльності, що також не заперечується податковим органом.
Також колегія вважає неспроможними доводи апелянта стосовно нереальності господарських операцій позивача у зв`язку з наявністю протоколу допиту свідка- директора ТОВ «Концерн Титан-Юг» ОСОБА_1 .
Так, лише факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Також у зв`язку з відсутністю вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій такими, що фактично не відбулись.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі №806/1013/17, від 11 вересня 2018 року у справі №820/903/18, від 02 жовтня 2018 року у справі №826/6146/16.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.
Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС  в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі №804/8656/17– залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко