ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/9848/20 пров. № А/857/9596/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Довгої О.І., 
при секретарі судового засідання:                              Гнатик А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на додаткове рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 29 березня 2021 року ( суддя Костецький Н.В., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/9848/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області   про зобов`язання вчинити дії,-  

                                                   ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомого майна у розмірі 17 408,60 грн, згідно квитанції № ПН 1470075 від 11.08.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року позов задоволено повністю. 
Представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500, 00 грн. 
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року заяву  представника позивача  задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.
Не погодившись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що задоволений розмір витрат на професійну правничу допомогу є не співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт в період провадження в суді першої інстанції, із реальним витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились та явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Протокольною ухвалою суду від 22.07.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Частинами 1,9 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Статтею 132 КАС України зокрема передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи наведені положення законодавства судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. А при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Шимборською О.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 18.08.2020 № 15 та ордеру від 03.11.2020  №1042749.
Пунктом 5.2 договору про надання правової допомоги від 18.08.2020 № 15  гонорар за цим договором становить 1500,00 грн без ПДВ. 
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 18.08.2020 № 15 адвокатом надано послуги: зустріч з клієнтом, обговорення обставин справи, підписання договору про надання правової допомоги – 1 година;  аналіз чинного законодавства та актуальної судової практики по аналогічних справах – 1 година;  підготовка позовної заяви – 2 години; оформлення позовної заяви та додатків – 0, 5 год.
ОСОБА_2 оплачено послуги за правову допомогу в розмірі 1500,00 грн, що підтверджується квитанцією від 03.11.2020.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 1500,00  грн є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, ціною позову та  значенням справи для сторони, а тому клопотання представника позивача підставно задоволено судом першої інстанції.
Також судом першої інстанції вірно зазначено, що норми КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 1500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення  суду першої інстанції.
Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 29 березня 2021 року у справі №380/9848/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 26.07.2021