УХВАЛА

02 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 460/1514/21
адміністративне провадження № К/9901/27084/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі - Суд), 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року в справі №460/1514/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною і скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, у якому просила визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2020 року №63973735, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі виконавчого напису №35768 від 08 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено. 
22 липня 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року в справі №460/1514/21.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених  статтями 280,  281,  287,  288  цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу рішення приватного виконавця. 
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
У касаційній скарзі скаржниця посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, що має  фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки не існує висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". 
Верховний Суд відхиляє такі аргументи, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень Верховний Суд вже неодноразово висловлював висновок щодо застосування положень статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" у подібних правовідносинах, зокрема у справах №№300/3258/20, 380/7750/20 (який підтримано судовою палатою Верховного Суду у справі №380/9335/20) та 160/15005/20.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Підставами перегляду оскаржуваних судових рішень щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах скаржниця зазначає:
- відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: статті 24 Закону України "Про виконавче провадження";
- застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 08 квітня 2020 року (справа №804/6996/17); від 30 квітня 2020 року (справа №580/3311/19); від 31 березня 2021 року (справа №380/7750/20); від 05 травня 2021 року (справа №620/2957/20).
З огляду на те, що одночасне посилання на пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України є взаємовиключними обставинами, Суд відхиляє указані доводи скаржниці.
Доводи скаржниці зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржницею не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями  248, 328, 334, 341, 332, 341 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2021 року в справі №460/1514/21 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                                      О.Р. Радишевська