ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7358/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Чабаненко С.В.,     
секретар судового засідання Солодкова К.А. 
за участі  представника позивача Крюкової Д.О.
представника відповідача Максименко С.М.
представника третьої особи Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Порви О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу виконавчого комітету Дніпровської міської ради на ухвалу про забезпечення позову Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 14.05.2021 р. (суддя Горбалінський В.В.)  в справі № 160/7358/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальності «Сілл РТ» до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору  – Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальності «Сілл РТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору  – Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення від 29.04.2021 р. № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» з моменту прийняття.
За заявою ТОВ «Сілл РТ» від 13.05.2021 р. про вжиття заходів забезпечення позову ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 р.  забезпечено позов ТОВ «Сілл РТ», зупинено  дію рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради  від 29.04.2021 р. № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в  частині, що стосується ТОВ «Сілл РТ», до набрання рішенням суду в цій справі законної сили; заборонено до набрання рішенням суду в цій справі законної сили виконавчому комітету  Дніпровської міської ради, Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальному підприємству «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та іншим структурним підрозділам Дніпровської міської ради та комунальним підприємствам чи закладам, що належать до сфери управління Дніпровської міської ради, вчиняти дії, спрямовані на демонтаж реклами (рекламного матеріалу, рекламних конструкцій) на зупиночних комплексах, погодження на розміщення яких анульовано  рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується ТОВ «СІЛЛ РТ»,   за наступними адресами: вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 73 Д; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 97 Б; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 133; у районі просп. Олександра Поля, буд. 78; Запорізьке шосе, біля буд. 63; вул. Панікахи, біля буд. 7; вул. Панікахи, біля буд. 2; бульв. Слави, біля буд. 46 А; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 48; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 6; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 36; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 2; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 102 Д; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 86 Д; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 26; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10; просп. Олександра Поля, біля буд. 115; вул. Гоголя, біля буд. 1; вул. Січеславська Набережна, біля буд. 37; вул. Глинки, біля буд. 12; пл. Успенська, біля буд. 16/1; вул. Володимира Мономаха, біля буд. 15; вул. Панікахи, біля буд. 28 Д; вул. Глинки, біля буд. 15; вул. Глинки, біля буд. 19; просп. Петра Калнишевського, біля буд. 34 А; просп. Гагаріна, біля буд. 105; просп. Слобожанський, біля буд. 1 Ж; просп. Гагаріна, біля буд. 171; просп. Героїв, біля буд. 12; вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 27; вул. Калинова, біля буд. 81; Донецьке шосе, біля буд. 2Ж; пров. Парусний, біля буд. 7 Б; просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 19; вул. Титова, біля буд. 8; просп. Слобожанський, біля буд. 87; просп. Героїв, біля буд. 37 А; просп. Богдана Хмельницького, біля буд. 118 Д; вул. Панікахи, біля буд. 15; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 86Д; вул. Робоча, біля буд. 73; просп. Гагаріна, біля буд. 72; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 17; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 34; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 26; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 61; вул. Робоча, біля буд. 146; вул. Центральна, біля буд. 2/4; у районі вул. Панікахи, 15; у районі пров. Парусного, 12 Б; вул. Набережна Заводська, біля буд. 97 Б.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу в частині задоволення вимог позивача з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Апелянт вказує, що рішенням від 29.04.2021 р. № 442 не вирішувалось питання демонтажу будь-яких рекламних засобів, тобто це рішення не зачіпає питання демонтажу рекламних засобів.
Процедура демонтажу рекламних засобів  регулюється відповідним порядком, яким передбачено направлення попередження розповсюджувачам реклами  про усунення порушень та прийняття у разі невиконання відповідного рішення виконкомом міськради відповідного рішення. 
В цьому випадку позивачу не направлялось попереджень про усунення порушень, невиконання яких було б підставою для підготовки та прийняття рішення про демонтаж.
Висновок суду першої інстанції щодо ймовірності виникнення несприятливих наслідків для позивача у вигляді понесених витрат з демонтажу рекламних засобів, виготовлення нових та оплата послуг за їх монтаж не підтверджені  будь-якими доказами та ґрунтується  на припущеннях.
Вжиття заходів забезпечення позову у запропонованій позивачем спосіб фактично вирішило спір по суті.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник третьої особи КП «Транспортна інфраструктура міста» в судовому засіданні 05.07.2021 р. апеляційну скаргу відповідача підтримав та просив її задовольнити. До судового засідання 12.07.2021 р. представник третьої особи КП «Транспортна інфраструктура міста» не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе закінчити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника третьої особи.
Представник третьої особи Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.
Представники третіх осіб Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представників третіх осіб.
Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, які з`явились до судового засідання, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Частково задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація оскарженого рішення до вирішення справи по суті може призвести до примусового демонтажу об`єктів (споруд), зазначених в додатку до договору від 01.04.2020 року  №1, тобто існує очевидна небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, що полягає у примусовому демонтажі рекламних засобів до розгляду адміністративної справи по суті. Внаслідок демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі можуть виникнути несприятливі наслідки для позивача у вигляді понесених витрат з демонтажу рекламних засобів, виготовлення нових та оплата послуг з їх монтажу. В такому випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії по демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, яким, в разі задоволення позову, може бути скасовано рішення відповідача.
Суд першої інстанції вважав, що  задоволення заяви у вказаний позивачем спосіб є співмірним заявленим позовним вимогам.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що  01.04.2020 р. ТОВ «Сілл РТ» укладено з Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах № 1 з доповненнями. Місця розташування рекламних засобів, вид рекламного засобу, адреса розміщення, розмір плати та тимчасове користування місцями, підстави для надання місць для розташування рекламних засобів та строки користування ними зазначені в додатку до договору, що є невід`ємною частиною вищевказаного договору. 
Предметом позову в цій справі є рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 р. № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яким, зокрема,  вирішено анулювати погодження на розміщення реклами, видані позивачу.
Відповідно до статті 150 КАС України  суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Видами забезпечення позову за приписами частини першої статті 151 КАС України є: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частиною третьою статті 151 КАС України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5).
За приписами частини шостої статті 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
За своєю суттю  інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, покликаним забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати,  в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не може вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких заходів мати незворотні наслідки.
Суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про те, що реалізація оскарженого рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 р. № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яким, зокрема,  вирішено анулювати погодження на розміщення реклами, видані позивачу,  до вирішення справи по суті може призвести до примусового демонтажу об`єктів (споруд), зазначених в додатку до договору від 01.04.2020 року  №1, тому існує очевидна небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, що полягає у примусовому демонтажі рекламних засобів до розгляду адміністративної справи по суті, а внаслідок демонтажу рекламних засобів до набрання законної сили судовим рішенням  можуть виникнути несприятливі наслідки для позивача у вигляді понесених витрат з демонтажу рекламних засобів, виготовлення нових та оплата послуг з їх монтаж, що   може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Порядок розміщення реклами на транспорті  та в ліфтах житлових будинків комунальної власності  у місті Дніпрі затверджений рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.02.2020 р. № 256, яким врегульована, зокрема, й процедура демонтажу рекламних засобів.
Так, за змістом пункту 3.3 цього Порядку демонтаж рекламних засобів здійснюється, в тому числі, якщо строк дії погодження закінчився, не був продовжений або погодження анульоване (скасовано).
Пунктом 3.6 цього Порядку встановлено, що розповсюджувач реклами зобов`язаний  усунути порушення, зазначені у попередженні, в якому зазначається строк усунення порушень, а розповсюджувач реклами зобов`язаний  повідомити  про усунення порушення в письмовій  формі у термін, встановлений попередженням.
Як визначено пунктом 3.7 Порядку, якщо розповсюджувач реклами самостійно не усунув виявлені порушення у термін, зазначений у попередженні, демонтаж рекламного засобу  здійснюється балансоутримувачем або іншими підприємствами, організаціями на підставі укладених із балансоутримувачем договорів після прийняття  відповідного рішення виконавчим комітетом ради.     
Таким чином, фізичному демонтажу рекламних засобів у разі анулювання погодження за приведеним Порядком має передувати  направлення розповсюджувачу попередження, а у разі його невиконання у встановлений термін, прийняття виконавчим комітетом міської ради відповідного рішення про демонтаж рекламних засобів. 
Дійсно, на час прийняття судом першої інстанції  ухвали про забезпечення позову, яка зараз переглядається в апеляційному порядку, позивачу як розповсюджувачу реклами не направлялись попередження про усунення порушень та, відповідно, виконавчим комітетом міської ради не приймалось рішення про демонтаж рекламних засобів.
Разом з тим, судом встановлено, що рішенням  виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 453 від 18.05.2021 р. надано погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності розповсюджувачем реклами згідно з переліком, є який є додатком до цього рішення.
Так, перелік розповсюджувачів реклами, яким надано рішенням виконкому № 453 від 18.05.2021 р. погодження на розміщення  реклами, містить відомості про те, що іншій юридичній особі (Приватне підприємство «Віко») надано погодження на розміщення реклами за адресами місця розташування рекламних засобів, на які раніше надані погодження ТОВ «Сілл РТ» та які анульовані (скасовані)  рішенням виконкому Дніпровської міської ради  від 29.04.2021 р. № 442, а саме: вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 73 Д; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 97 Б; вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 133; у районі просп. Олександра Поля, буд. 78; Запорізьке шосе, біля буд. 63; вул. Панікахи, біля буд. 7; вул. Панікахи, біля буд. 2; бульв. Слави, біля буд. 46 А; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 48; вул. Маршала Малиновського, біля буд. 6; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 36; вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 2; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 102 Д; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 86 Д; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 44/3; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 26; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10; просп. Олександра Поля, біля буд. 115; вул. Гоголя, біля буд. 1; вул. Січеславська Набережна, біля буд. 37; вул. Глинки, біля буд. 12; пл. Успенська, біля буд. 16/1; вул. Володимира Мономаха, біля буд. 15; вул. Панікахи, біля буд. 28 Д; вул. Глинки, біля буд. 15; вул. Глинки, біля буд. 19; просп. Петра Калнишевського, біля буд. 34 А; просп. Гагаріна, біля буд. 105; просп. Слобожанський, біля буд. 1 Ж; просп. Гагаріна, біля буд. 171; просп. Героїв, біля буд. 12; вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 27; вул. Калинова, біля буд. 81; Донецьке шосе, біля буд. 2Ж; пров. Парусний, біля буд. 7 Б; просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 19; вул. Титова, біля буд. 8; просп. Слобожанський, біля буд. 87; просп. Героїв, біля буд. 37 А; просп. Богдана Хмельницького, біля буд. 118 Д; вул. Панікахи, біля буд. 15; вул. Набережна Перемоги, біля буд. 86Д; вул. Робоча, біля буд. 73; просп. Гагаріна, біля буд. 72; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 17; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 34; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 26; проспект Дмитра Яворницького, біля буд. 61; вул. Робоча, біля буд. 146; вул. Центральна, біля буд. 2/4; у районі вул. Панікахи, 15; у районі пров. Парусного, 12 Б; вул. Набережна Заводська, біля буд. 97 Б.
Таким чином, оскільки рішенням виконкому, яке є предметом оскарження в цій справі,  анульовані (скасовані) погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності, видані позивачу,  та виконавчим комітетом Дніпровської міської ради видані погодження на ці самі місця розміщення рекламних засобів іншій юридичній особі, не вжиття заходів забезпечення позову, застосованих  судом першої інстанції, може призвести до демонтажу рекламних засобів, що належать позивачу.
При цьому оскільки Порядок розміщення реклами на транспорті  та в ліфтах житлових будинків комунальної власності  у місті Дніпрі, затверджений рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.02.2020 р. № 256, не містить приписів щодо чітко визначеного строку на усунення порушень у випадку направлення попередження, а також строку прийняття виконавчим комітетом рішення про демонтаж рекламних засобів, такий демонтаж може бути здійснений у найкоротші строки.
Тому суд погоджує висновок суду першої інстанції, що існують підстави, визначені пунктом 1 частини другої  статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки демонтаж рекламних засобів до надання судами правової оцінки правомірності рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 р. № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», дійсно впливає на здійснення    ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. 
Застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин цієї справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
          На переконання суду, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
При цьому забезпечення позову у запропонований спосіб не позбавляє права  орган місцевого самоврядування після надання судом правової оцінки законності та обґрунтованості оскарженому рішенню застосувати відповідні процедури, якщо в цьому буде правова необхідність.
В цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує апелянт, і не свідчить про неправомірність оскарженого рішення органу місцевого самоврядування про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності, виданих позивачу. Оцінка таким обставинам має бути надана в межах пред`явленого позову.
З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята  з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу виконавчого комітету Дніпровської міської ради на ухвалу про забезпечення позову Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 14.05.2021 р.  в справі № 160/7358/21 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 14.05.2021 р.  в справі № 160/7358/21  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальності «Сілл РТ» до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору  – Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 12.07.2021 р.  та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 13.07.2021 р.     
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко