ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2021 р.           Справа№ 910/19847/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Майданевича А.Г. 
 
за участю секретаря судового засідання: Нікітенко А.В.
за участю представників сторін: згідно із протоколом судового засідання
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм"
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 (дата підписання 31.03.2021)
у справі № 910/19847/20 (суддя Полякова К.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм"
про стягнення 1   129 919,77 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" про стягнення за договором поставки пшениці від 12.03.2019 № 37/КК суми основного боргу в розмірі 1   103   644,00 грн, пені в розмірі 18 816,45 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 755,20 грн та трьох процентів річних у розмірі 4 704,11 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" 1   103   644,00 грн основного боргу, 18 816,45 грн пені, 2 755,20 грн інфляційних втрат, 4 704,11 грн трьох процентів річних, 16 948,80 грн витрат зі сплати судового збору.
11.03.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі №   910/19847/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №   910/19847/20 задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" 28 500,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/19847/20 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" 28   500,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката, та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" витрат на правничу допомогу адвоката задовольнити частково на суму не більше 5   000,00 грн.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
          На думку скаржника, суд першої інстанції не в повній мірі врахував, що дана справа за своєю суттю не є складною та не викликає значного публічного інтересу, а обсяг наданих адвокатом послуг не є значним, а обґрунтованим розміром відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача є сума не більше 5   000,00 грн. При цьому, скаржник зауважує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 18.05.2021, зазначив про те, що згідно із ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, однак, відповідне клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялось.
Позивач зазначає про те, що скаржником не наведено жодних належних та допустимих доказів неспівмірності заявлених позивачем вимог щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Наявність одних лише заперечень проти заяви про відшкодування судових витрат, за відсутності доказів неспівмірності заявлених стороною витрат на правову допомогу або завищення їх розміру, не може бути підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу.   

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/19847/20, призначено справу до розгляду у судовому засіданні 17.06.2021.
Розпорядженнями Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Коротун О.М., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному,    призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/19847/20 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 прийнято справу № 910/19847/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021    у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич    А.Г., Сулім    В.В.

Явка учасників у судове засідання
Представники відповідача у судове засідання, призначене на 17.06.2021, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи.
Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача.

Позиції учасників справи
Представник позивача у судовому засіданні 17.06.2021 просив додаткове рішення Господарського суду міста Києва 25.03.2021 у справі №   910/19847/20 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення, 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" про стягнення за договором поставки пшениці від 12.03.2019 № 37/КК суми основного боргу в розмірі 1 103 644 грн, пені в розмірі 18 816,45 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 755,20 грн та трьох процентів річних у розмірі 4704,11 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" 1 103 644 грн основного боргу, 18 816,45 грн пені, 2 755,20 грн інфляційних втрат, 4 704,11 грн трьох процентів річних, 16 948,80 грн витрат зі сплати судового збору.
11.03.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач у позовній заяві визначив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 30 000,00 грн.
Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач 04.03.2021 подав заяву про судові витрати, в якій зазначив, що докази про понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до наданих до заяви про ухвалення додаткового судового рішення доказів, 06.11.2020 між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "Світлани Гаврилюк" укладено договір про надання правової допомоги від 06.11.2020 № 06/11/20, за умовами якого Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Згідно із п. 4.1 договору вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги) Адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання правової допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок.
Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) днів з моменту отримання клієнтом рахунку від Адвокатського бюро (п. 4.2. Договору).
До вказаного договору сторонами також укладено Додаткову угоду №1 від 06.11.2020 із визначенням розцінок та оплати вартості наданої правової допомоги.
Згідно з підписаним сторонами актом наданих послуг від 05.03.2021 вартість наданих за договором послуг становить 28 500,00 грн, з яких: 6 000,00 грн за аналіз умов договору, накладних, рахунків та підготовку претензій, 10 500,00 грн за складання та подання позовної заяви та 12 000,00 грн за три судових засідання 28.01.2021, 11.02.2021 та 04.03.2021.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Топп" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №   910/19847/20, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України)  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Частиною 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат на учасника справи покладено обов`язок подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 викладено правову позицію, відповідно до якої положення ч. 5 ст. 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Згідно з практикою ЄСПЛ, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останнім не було надано до суду першої інстанції клопотання щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу можливе лише на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, неподання такого клопотання відповідачем (скаржником), підстави для зменшення суми витрат на правову (правничу) допомогу при розгляді Господарським судом міста Києва справи № 910/19847/20, відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази і доводи апеляційної скарги, надаючи оцінку співмірності суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, визнає правомірним стягнення з позивача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 28 500,00 грн, як доведених, обґрунтованих та таких, що підлягають стягненню з відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006    №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення суду прийнято відповідно до вимог процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/19847/20 задоволенню не підлягає. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі №   910/19847/20 слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 244, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київкомбікорм" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/19847/20 залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/19847/20 залишити без змін.
3. Справу № 910/19847/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Текст постанови складено та підписано 21.07.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Суліма В.В. з 01.07.2021 та судді Майданевича А.Г. з 05.07.2021 по 20.07.2021, включно. 

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                А.Г. Майданевич